Kalocsa vidéke. 



Jelen viszonyaink mellett cilig képzelhetjük el ma- 

 gunknak, a mit íiz őserdőkkel borított Amerika óriási 

 folyamairól La-Plata-, Missisippi- avagy Amazonról hal- 

 Imik, hogy azok mérföldekre terjedő szélességben höm- 

 pölyögnek a mély sikon tova, s maguk is tengerré íila- 

 kulva tengerként özönlenek az anyatenger ölébe. Ves- 

 sünk azonban néhány rÖvid pillantást honunk múltjára, 

 Ítéljük azt meg azon támpontokból, melyeket a jelen 

 tüneményei adnak kezünkbe. Az 1876-ik év tavaszán 

 csak Kalocsa környékén is, nem a szelíden tova höm- 

 pölyg-ő Duna, hanem egy rohamos tenger sietett a ma- 

 gyar Alföld rónáin lefelé, s a zajongó hullámok egy- 

 részről Fc'Udvár ludmait nyaldosták s másrészről Kecel 

 homokdombjain s a nádudvari lőszhalmokon törtek meg. 

 S ha most, vizszegény időnkben, gátak és töltések min- 

 denfelé kiterjedő szabályozása dacára, Dunánk meg- 

 tört ereje mégis oly nagyszerű eredményekben képes 

 nyilatkozni, ha útját még most is oly iszonyú rombolá- 

 sokkal jelöli; mit nem volt képes tenni és véghezvinni 

 ősi erejében, midőn korlátlanul választhatta útját a nagy 

 síkon ? Medreket ásott magának és medreket teme- 

 tett be, szigeteket alkotott és szigeteket hordott szét, 

 rohamos erővel rombolta le haladásának akadályait 

 vagy lassú de biztos ostrommal hordták el féktelen ár- 

 jai az ellenálló tömegeket. De a hol La-Plata vizei le- 

 folynak, a hol Missisippi halad, a inerre Amazon a ten- 

 gerbe siet, e téreket a La-Plata, Missisippi, az Amazon 

 medrének hivják ; a merre tehát a Duna hullámai ter- 

 mészetesjárásukban lefelé sietnek, azon térek tágas vagy 

 szorosabb értelemben hasonlókép az ős Duna medrének 

 mondhatók. Nem átallom tehát a kirándulásaim alkal- 



