— 167 — 



sultnak tekinthető. így tűnik föl a Tápéi pusztán és 

 Akasztónál, Fájsz és Foktü mellett. 



»10. Kumulns L HoiuI6. 



828. H. Lupulus /,. Egyike a Dunamelléki te- 

 nyészet legjellemzetesebb növényeinek ; gyors és erő- 

 teljes fejlődés mellett csakhamar fölülemelkedik a leg- 

 nagyobb szárnö vényeken, melyeket emelkedése legalsóbb 

 lépcsői gyanánt kacsaival hordozóivá alacsonyít, elfödi 

 és zöld lepelbe burkolva, befonja a közeleső bokrokat 

 s igy emelkedik föl mintegy versenyezve a vad szöUő 

 szintén míigasba siető hajtásaival a legmagasabb fák 

 csúcsait. Hasonló szerepet játszva a vidék minden bok- 

 ros és erdős helyein gyakori : szöUők közt homokos 

 erdőkben ép ugy, mint dústenyészetü ligetekben, 



Ficiis Carica L. Néha kertekben müvelik s teleinket kiállja. 



311. Morus 11.. Eperfa. 



829. M. álba L. Igen gyakran müveit növény. 

 Egyes helyeken egészen elvadulva található (Ordas és 

 Foktü mellett.). 



JA niQ-ra L. müveive fordul elő. 



Brousionetia papyrifera Vént. Igen jól tenyésző müveit fa (jezsuita 

 nyaraló). 



Ce/tis aiislralis L. és Platanus orientális L. ritk.'ibban művel- 

 tetnek. 



313. Ulmas T.. Szilfa. 



830. U. campestris L. Erdők és ligetek hasonló 

 fái között Kalocsa környékén, az érseki kertben. Kecel 

 körül és Paks mellett vadon fordul elő. Néha kisebb 

 csoportozatokat képez (Imsós, Várszegierdő). Az érseki 

 kertből (Tóth S. J.) mint f. U. major Siii. van a Ka- 

 locsai Herbáriumban képviselve. 



831. U. glabra Mill. Gyakran előfordul szőllők- 

 ben és kisebb ligetekben, de néha müveive is Kalocsa 

 mellett az érseki kertben, a Selyemerdőben, a szőllök 

 körül Nádudvarnál, Pakson és Földvárott a halmok lej- 

 tőin és Kecel körül a tölgyesekben. 



832. U. minor .]////. Rclib. t. 660. f. i33o. Szol- 



