XXI 



folytatásuk, nyelvecskéjök (ligula) is nő. — A pá- 

 zsitféléken kivül is vannak olyan nöyények, me- 

 lyeknek levelei nyele a szárat v. tökocsányt be- 

 hüvelyezi, ilyenek p. o. a Sások, Májusi Gyöngy- 

 virág stb. 



7. A növények szárain, sőt magokon a növé- 

 nyek nyelein és lapjain is fejlenek ki levélnemü 

 részek, melyeket a levél mellék vagy segédszer- 

 veinek szokás nevezni. Ilyenek: a száron vagy tö- 

 kocsányon rendesen a virág alatt kifejleni szo- 

 kott gyűrűbe vagy Ggjgjé nőtt levelek, melye- 

 ket gallérnak (involucrum) , mint a Kökörcsineké, 

 vagy ha az ilyen fögalléron felül még kissebb gal- 

 lér is van, gallérkdnak (involucellum), ha pedig le- 

 vélnemü gallér helyett hártya foglalja be a virá- 

 got, mint a Hóvirágot, akkor huroknak (spatha), 

 neveznek ; — ilyenek továbbá a szár- vagy levél- 

 nyele oldalára tapadva, de nem belső részéből nőtt 

 szúrok, melyeket /^íZ6^?^A:?^a^ (aculeus) hivnak; a le- 

 vélnyele tövén kifejlett különféle alakú levelecs- 

 kék, melyeknek jpálha (stipula) a nevök; a szár- 

 oldalából nőtt, vagy igen sokszor a levélnyele vége 

 meghoszszabodásából álló fogódzó szálak, melye- 

 ket kacscs (cirrhus) néven ismerünk, minta Szőllő, 

 Babó kapaszkodó szálai; ilyenek végre a szőröknek 

 (pili) mindenféle fajai. (A szőrök egyes fajait lásd 

 a műszótárban.) 



4. §. A virágzatról. 



A szár vagy ág azon részét, melyen a virág 

 van, kocsánynak (pedunculus) hivják. Ha a kocsá- 

 nyon csupán Qgj virág van, akkor magános virág- 

 nak (flos solitarius); ha ellenben Qgj kocsányra 

 több virág nőtt, azt virágzatnak (inflorescentia) ne- 

 vezik. — Ha a közös kocsány elágazik, elágazá- 

 sait ^'ocsaí^?/A;aA;r^aA;(pedicellus) hivják. A kocsányon 



