XXVI 



maphroditus); ha pedig a négy főrész közül vala- 

 melyik hijáoyzik, akkor töhélytelen virágnak (flos 

 incompletus) nevezik. 



2. Minden virág a kocsány vagy a kocsányka 

 végén szokott kifejleni. A kocsány vagy a kocsány- 

 ka vége rendszerint kissebb-nagyobb mértékben 

 el szokott lapulni s ezen ellapult végét, mivel a 

 virág részei rajta feküsznek, vaczoknak (receptacu- 

 lum) hivják. Megesik néha, hogy a vaczok teteje 

 ikrás karika vagy tányér formán fejlik ki, mint 

 p. 0. a Nadálytöé; a vaczok az il3^en feldudorodá- 

 sát vdnkosnak (torus), ha pedig nyelecskeformátt 

 emelkedik fel, mint a Mécs virágban, akkor a ter- 

 me kocsány kajának (gynophorum) nevezik. 



A terme alsó része, melyet maghonnak (ger- 

 men v. ovarium) nevezünk, mindenkor a vaczok- 

 ra, vagy mint emliíök, néha a vánkosra, néha a 

 terme kocsánykájára van nőve; a maghont kör- 

 nyezik aztán, a virág többi részei, ugyancsak a va- 

 czok tetejére vagy annak az oldalára nőve. A mag- 

 honnak a virág többi részeihez növéséből, vagy 

 attól szabadon való állásából, a virág állását szo- 

 kás meghatározni. Nevezetesen, ha a maghon a 

 viráü" közepén ugy áll szabadon, hogy a virág többi 

 részével nincsen öszszenövc,mint j). o. a Szegfűben 

 és Gyöngyvirágban; akkor azt mondjuk, hogy a 

 virág alsó (hypogynus), mivel mind a csésze, mind 

 a bokréta, vagy a G-yöngy virágban a lepel kiin- 

 dulása, a maghonon alól kezdődik; ha ellenben a 

 csésze vagr a lepel alsó része ugy van a maghon- 

 nal öszszenöve, hogy metszetei és a bokréta vagy 

 a lepel szirmai, a porodákkal együtt a maghoa 

 felső széléről indulnak, mint a Bodza virágában és 

 a Hóvirágban; akkor a YÍrágot felsőnek (fl. epigy- 



virágot kell érteni, melynek mind a 4 fő alkotó része megvan, 

 a t'okélytelen virá(jon ellenben olyat, melynek valamelyik része 

 hijáHyzik. 



