XXX 



gyobb csővé nöfct; mint a Kankalin bokrétája^ 

 gyertyatartóalakmiah (hypocrateriformis) hívják. 



Az olyan egytagú bokrétát^ mely alól hasas, 

 felül kissé öszsze felé tart; de karimája ismét ki- 

 hajlik, mint a Csenge tyty üke fajaié, harangalaku- 

 nak (cor. campanulata) nevezik. Az olyan egy- 

 tagú bokrétát, melynek a karimája alig hajlik 

 ki, s onnan kezdve lefelé lassanként elszükül, mint 

 a Szulák fajaié, töltséresnek (cor. infundibuliformis) 

 nevezik. — Az olyan egytagú bokrétát^ melynek 

 mind a karimája, mint a dereka és alja csaknem 

 egyenlő tág, mint a Napraforgó középvirágai, csö- 

 vésnek (cor. tubulosa) hivják. 



Az egytagú szabálytalan bokréták között ne- 

 vezetesebb alakok a következők: Ha a bokréta 

 alja csővé nőtt, teteje pedig ugy van be és kétfelé 

 vágva, hogy q^j tátott szájhoz hasonlít; akkor 

 ajakasnakj (corrolla labiata) nevezik. Az ajakas 

 bokréta felső nagyobb metszete felső, alsó nagyobb 

 metszete, alsó ajak néven ismeretes ; az alsó ajak- 

 nak rendesen két oldal és egj közép karélya van. 

 Ilyen ajakas bokrétájuak; a Tátkanaf, Zsálya stb. 

 —Ha a bokréta ugy van bemetsztve, mint az aja- 

 kas, de tátott szája helyett alsó ajaka (inye= pa- 

 latum) torkát bezárja, mint a Pintyőé és a G-yuj- 

 toványé; akkor alakosnak (cor. personata) neve- 

 zik. — A Pintyő szabálytalanságát, tövén nőtt 

 púpja, a Gyujtoványét sarkantyúja is neveli. — 

 Ha a bokréta alsó része vékony csővé van alakulva, 

 azomban ezen cső közepétől kezdve a csőnek csak 

 féloldala fejlik ki; — sikkor félszerjiek vagy iiyelv- 

 alakunak (cor. ligulata) szokták nevezni. Ilyen 

 bokrétája van a Napraforgó sugár (szélső) virá- 

 gainak. 



Az egytagú bokrétáknak néha az elszükülésé- 

 nél, a torkában (faux) sziromnemű ikrás pikkelyek 

 nőnek, mint a Nadálytő vagy az Atraczél bokré- 



