XXXVI 



nium) s ha megérnek^ elválnak egymástól. Ha a 

 makkocska termés nagyocska, akkor makknak 

 nux hívják. Ilyen makk termése van a Tölgy- 

 nek, Mogyorónak, Gesztenyének stb. az ezeket 

 íélig takaró levélnemü vagy húsos borítékot ko- 

 páncsnak (cupula) nevezik. 



b) A leppendék (samara) egy vagy több magot 

 magába záró tok, melynek vagy köröskörül, vagy 

 két oldalról hártyanemü szárnya van, mint a Szil- 

 fa és Jávorfa termésének. 



c) A tüsző (folliculus) egyetlen termő levélből 

 képződött toknemü termés, melynek befelé fordult 

 szélén állanak a magvai, s a belső oldalán egy fe- 

 lől nyílik fel; ilyen a Gólyahír és a Sarkvirág 

 termése. 



d) A hüvely (legumen) hasonlóul egyetlen ter- 

 mőlevélből képződött magrejtő, melynek befordult 

 élén Qgy vagy két sorban vannak a magvai ; a le- 

 vél geríncze helye, vagy is a foka vastagabb, a le- 

 vél éle öszszeforradása, tehát aze7e élesebb; válasz- 

 fala nincs, mind a fokán mind az élén, s így két 

 részre feselve (az az, két kopácscsal = valvula) 

 nyílik fel. Ilyen termése van a Paszulynak, Bor- 

 sónak. A hüvely alakjára nézve egyenes, kard- 

 vagy sarló- vagy csigaalaku, mint a Csigacsö ter- 

 mése. 



A hüvelylyel alakulása és fejlődésére nézve 

 mindenben megegyezik a czikkhüvely (lomentum) 

 azomban a kettő között az a külömbség, hogy a 

 czikkhüvely ben minden mag kereszt rekeszszel van 

 egymástól elzárva és hogy czikkein keresztbe 

 nyilik, mint a Ivornilla termése. 



e) A heczö (síliqua) két termő levélből kép- 

 ződött magrejtő, melynek ellenesen álló vastag for- 

 radása között belől Ggj hártya válaszfal (dissipi- 

 mentum) van, mely a forradásai belső oldalára 

 Qgj kis kötőléknél fogva (podospermium) nőtt 



