XL 



mag kikél. — • A kikeléskor mindenik mag csirájá- 

 nak a gyököcskéje nőni kezd lefelé, kelője pedig 

 emelkedik felfelé. — Ha a kelő bimbójából egyet- 

 len levélke (cotyledonj emelkedik s búvik ki, ak- 

 kor az ilyen magról az egész növényt egy kelöleve- 

 lünek vagy egyszikűnek (pl. monocotyledonea) ne- 

 vezik; ha pedig a kelő bimbójából két levélke emel- 

 kedik s búvik ki, akkor az ilyen magról az egész 

 növényt két szikiinek (pl. dicotyledonea) hivják. — 

 Az egyszikű magvak belei, ha földbe vannak ke- 

 lés alatt, mindég a földben maradnak, s ott szol- 

 gáltatják a tápot a fejlődő növénynek; a kétszikű 

 magvak belei ellenben két ágra hajolva a föld fe- 

 lületére bújnak, s midőn Qgj részről alkató részei- 

 ket az uj növény eledeléül nyújtják, egyszersmind 

 a levegőből is vesznek fel táplálékot. 



Egy szikü vagy egj levéllel kelő növények a 

 pázsit-, a liliom-, a kosbor- stb. félék; két levéllel 

 kelő V. kétszikű növények a Paszuly, Lenese, a 

 gyümölcsfák stb. magvai. 



A magvak csiráinak nemcsak a kelői fejlenek 

 olyan jellemzően, hanem a gyököcskéi is. Ugyanis 

 az egyszikűek gyököcskéi fejlődések első perczé- 

 ben azonnal több rostot eresztenek, holott a két- 

 szikűek csirái gyököcskéje rendszerint tögyökérré 

 alakul, melynek az oldalából indulnak aztán ki ol- 

 dal gyökérszálai. 



A növénymag csiráinak ilyen különböző mó- 

 don történő kifej lése szolgált alapul a növények 

 természetes rendbe állitására vagy rendszerezésé- 

 re. A növény magva ezen különféle módon történő 

 kelésen alapul a Jussieu s ennek számbavételemel- 

 lett a növény törzse kifejlésen vagy nem létezésén 

 áll az Endlicher természetes rendszere. 



A füvész sokszor olvas hivatkozást a mag fe- 

 jérnyéjére, mint p. o. az ernyős félék meghatáro- 

 zásánál, legtöbbször azomban a mag alakjára vagy 



