XIY 



3. §. A levélről, 



1. Leyélnek hívjuk a növény tövéről és a szá- 

 ráról növő azon zöldszinü, rendszerint lapos szer- 

 veket, melyeknél fogva a növény a légkörből táp- 

 szereket szív fel; és a melyeken át az élete fentar- 

 tására felesleges nedveket és legnemeketkígözölgí. 

 Ha a növény levelei laposan terülnek ki , akkor a 

 növényt, lomhos-j ha heng'erdedek és hegyesvégüek, 

 akkor tülevelwieíc , ha ivedig apró lapocskákká fej- 

 lődve, a tövére vagy szárára hovulnsik , pikkelyes- 

 nek nevezik. 



2. A levelek vagy egy nyujtványnál, vagy 

 egyenesen alsó részöknél fogva vannak a növény 

 tövéhez vagy a szárához fogialva. A levelek ezen 

 foglaló nyujtványát, a levél nyelének (petiolus), s 

 igy a levelet nyelesnek, a nyélnélküli levelet pedig 

 nyeletlennek (sessilis) hívják. — Akár van a levél- 

 nek nyele, akár nincs, a levél lapja közepén egy 

 vastag, rendszerint kiálló vonal nyúlik végig, ezt 

 a részt, mely a nyeles levelekben a levélnyele foly- 

 tatása, a levél gerinczének (costa intermedia) hív- 

 ják. — Némely növényié vele gerinczéből mind a 

 két oldalán ágazatok erednek s haladnak a levél 

 éle felé, ezeket pedig egymás között még véko- 

 nyabb ágacskák foglalják egymással öszsze. A levél 

 gerinczéből induló oldalágakat nevezik levél inai- 

 nak (nervus), az ezeket egymással öszszefoglaló 

 ágacskákat pedig levél ereinek; ezen inak és erek 

 közeit töltik aztán ki a levél legpuhább részei, 

 mely puha részeket, ha Qgj korhadásnak induló 

 levél inai és erei közül kefével kidörzsölünk, akkor 

 olyan formává lesz a levél, mint valamely háló, 

 ugyanazért az ilyen ínazatu s erezetű leveleket in- 

 vagy érhálózatos leveleknek szokás nevezni. Ilyen 

 inhálózatos levelei vannak a Kózsafának, Almafa- 



