XII 



sai, mind a tövön támadó föld alatti úgynevezett 

 vaJcrügyekböl (lenticellae) fejlenek ki. — A Földi- 

 eper Szamócza indái (flagellum) a Tavaszi Ibo- 

 lya ostorindái (stolo) mind a tö földalatti rügyei- 

 böl jönek létre. — A tö ezen emiitett rügy termé- 

 nyein kivül némely növény tövén, a törzsön termő 

 mag tulajdonságaival biró, s az anyanö vénytől el- 

 szakadni képes rügyek is szoktak teremni. Ilyen 

 földalatti rügyek és bimbók nevezetesen a hagyma 

 (bulbus) és a gumó (tuber.) (Lásd ezeket a növény- 

 tani müszótárban bővebben.) 



4. Ha a tőből felfelé emelkedő törzs egy nyá- 

 ron tart; s oldalán olyan rügyek teremnek, me- 

 lyekből ágak, levelek és virág fejlenek ki; akkor 

 szárnak (caulis) nevezik. — Ha a szár csöves, s ez 

 bütykök által izekre van tagolva, ha bütykeiből 

 induló levelei, a szár izeit (közeit) hüvely módra 

 burkolják be, akkor a szárnak szabna (culmus) ne- 

 vet adnak, mint a milyenek a pázsitfüvek szárai » 

 ha pedig a szalmához, csaknem mindenben hason- 

 lító szár bütykei egymásba nyilnak, csöve belső 

 üregei pedig taplós, likacsos anyaggal vannak ki- 

 töltve, akkor gaz (culmus) nevet visel; mint a 

 milyenek a Sás és a Káka szárai. 



Az olyan felfelé emelkedő törzsöt azomban, 

 melynek oldalán sem ágak, sem levelek nem nő- 

 nek, csupán a hegyén fejlenek ki levélnemürügyei 

 és bimbói, tökocsánynak (scapus) hivják. 



Ha a növény tövéből felfelé nőtt része nem 

 cs ak egj nyáron, hanem évek során át elél, oldalain 

 s hegyein évről évre uj meg uj rügyeket képes 

 teremni, azon esetben dereknek (truncus) nevezik. 

 A derék szót azomban szoros értelemben csak a 

 magános szálú fák törzséről mondják. Ilyen dere- 

 kuk van p. o. a Cseresznye, Dió, Szilva stb. fáknak ; 

 ha valamely faféle növény tövéből azomban több 

 törzs nő egymás mellett, az olyan fák törzseit ágak- 



