néven szokás a fűféle évelőktől megkülömböztetni ; 

 jeg-yök Saturnus bolygó jegye: 1). Ilyen gyökereik 

 vannak a fiáknak és a cserjéknek. 



2. §. A töröl és a törzsről. 



1. Mint fenébb is érintem a növény azon közép 

 részét, melyből a gyökere lefelé, törzse pedig fel- 

 felé nő; a növény íöijáieA;(caudexintermedius) neve- 

 zik. A növény töve, néha csupán egy pontot foglal 

 el a gyökér és a törzs között, néha több hüvelyk- 

 nyire megnő mint p. o. a Tavaszi Ibolyáé. Ha a tő 

 egy pontot foglal el, akkor csupán a növény törzse 

 kifejtésére, hanem ha hoszabbacskára megnyúlik, 

 azon esetben a növény élete fenmaradása és a nö- 

 vényfaj szaporítására nézve bir jelentőséggel, mi- 

 vel ez esetben önállóvá levő részeket is nevel. 



2. Mindenkor a tőből nő a növény felfelé emel- 

 kedő része, vagyis a törzse, (caudex ascendens) 

 melyből azután az oldal ágak, levelek, virág és 

 termés nevekednek. A törzs már maga is a tőn 

 képződött rügyböl fejlik ki, s azután az ágak, le- 

 velek, virág és termés nevelésére nézve rajta uj 

 meg uj rügyek képződnek. Ezen rügyek nem egyebek 

 mint egy uj törzs kis durvány a körül képződő s egy- 

 mást pikkelyesen hátaló levél képződmények, me- 

 lyekből az ágak és a levelek fejledeznek ki; ha a 

 törzs és ágak hegyén vagy oldalain fejlő rügyek, 

 a törzsdurványa és a levélnemü képződmények 

 mellett, még virágrészeket is tartalmaznak, akkor 

 az ilyen rügyeket, bimbónak (gemma) szoktuk ne- 

 vezni. 



3. Valamint a felfelé növő s így a föld felé eső 

 törzs önálló részei kifejlődhetésért rügyeket és 

 bimbókat képes teremni ; épen ugy képes a tő föld 

 alatt eső részén is rügyeket fejteni ki. — így 

 például a Szilvafa, Akászfa föld alól jövő hajtá- 



