333 



Lecsepült, prostratum, v. procumhens, midőn a szár 

 ágaival együtt ugy terül el a földön, hogy semmi ré- 

 sze nem emelkedik fel, azomban gyökeret nem ver, 

 mint p. 0. a Lepkeszeg, Trigonella. 



licfelétartó, descendens, olyan növényi rész, mely he- 

 gyével a föld felé van irányozva, vagy épen a földbe 

 is nyomul. 



Xiefutó, decurre'iiSy az olyan levél válla, mely még a le- 

 vél tövén alól is vagy a nyélre, vagy a szárra nő, 

 minta milyen a Fekete Nadálytő, Symphyfum 

 officináié levele. 



liéha, sterilis^ olyan virág magrejtó, melyben vagy nin- 

 csen kifejlett mag, vagy nem is képes magot terem- 

 ni , mint p. o. az Árpa fűzérkéiben levő két szélső 

 virág. 



Xieniez, Lamina, a levél vagy a levélnemü szerv kiterült 

 része, mint p. o. a levél lapos része, vagy a vált- 

 szirmu bokréták közül a Keresztesek vagy a 

 Szegfű félék szirmai kiterült felső széle. 



Lepel, Perígonium, a virágban a csésze és a bokréta 

 helyét pótló rendszerint színes külső takaró ; ilyen 

 leple van a Tulipánnak, Gyöngyvirágnak, stb. 



Leppendék, Samara, olyan egy vagy két magvu tokne- 

 mü termés, melynek vagy köröskörül vagy legalább 

 a féloldalán hártya szárnya van, mint a Szilfa és a 

 Jávor termésének. 



Levél, Folium, lásd a XIV. lapon 3 §. 



Levélke, Foliolum, a fűzött leveleket alkotó egyes ta- 

 gok neve, p. o. az Akászfa fűzött levele, fónyélen 

 (páratlan) szárnyason áll , ennek mindenik körkörös 

 tagja, egy-egy levélke ; vagy a Lóhere hármas fű- 

 zött levele egy-egy tagja is levélke. 



Levélnemü, foliaceum, minden olyan növényi szerv, mely 

 külső termete és belszerkezeténél, s kivált felböre 

 puszta szemmel nem látható nyilasainál fogva a levél 

 alkotásával vagy származásával megegyezik. 



Lisztes, farinosum, az olyan szerv, melynek felülete dur- 



