340 



kivül vagy belől fejlik ki, s rendszerint mézedényül 

 szolgál, mint a milyen van a Sisakvirágban, Hu- 

 nyorban. 



Poháralaku, cyathiforme olyan csésze, bokréta v. lepel, 

 mely egj csonka felforditott karima nél-küli kúpot 

 ábrázol. 



Pókhálós, arachnoideum ^ egymáson keresztül kasul álló, 

 pókhálóhoz hasonló finom szálakból alakult , szöszszel 

 boritott szerv, a milyen p. o. a Pókhálós Boj- 

 torján, Lappá tomentosa fészke. 



Polyva, Glumaj a pázsitfűvek virágát kivülröl takaró 

 szerv. Lásd LII. lap, a jegyzet 4. száma alatt. 



Porczogós, cartilagineum f az állati poczogóhoz hasonló 

 száraz és szilárd , azomban a szarunál puhább növé- 

 nyi képződmény ; ilyen a Gégevirág, Aristolochia 

 magvának a fejérnyéje. 



Porié, Fovilla. Lásd: por oda. 



Poroda , Stamen, a virágnak a bokrétán vagy a leplen 

 belől álló , eredetileg levélnemü állományokból kép- 

 ződött része. Egy kis nyujtványnál fogva, vagy a 

 nélkül van a vaczokhoz vagy a bokrétához nőve, ezen 

 nyujtvány neve: szálcsa = Filamentum ; eredetileg 

 a levél nyele. A szálcsa tetején van egy zacskóformu 

 tok ; portok = Aiithera , mely meg van telve v i- 

 r ág-porral = Pollen; a portok eredetileg a levél 

 lapja, mely széleivel ugy nőtt öszsze, hogy vagy egy 

 vagy kétrekeszü tokká alakult. A virágpor, ha a bi- 

 bére hull, hólyaggá, majd szütyővé alakul, mely a 

 benne levő porlénél (Fovilla) fogva, a magosa- 

 kat megtermékenyiti. 



Portok, Antiiéra. Lásd: por oda. 



Pót; Ajppendiculum, v. Ajppendix , a szervhez szorosan 

 nem tartozó toldalék, mely rajta majd mintegy le- 

 mezecske , majd mint nyujtvány , majd mint anyag- 

 jára nézve a szervtől külömböző szegély szokott ki- 

 fejleni. A pótnak különféle fajai a fül = Auriculay 

 rendszerint levéltoldalék; a gatya vagy szárny = 



