- 20 - 



fraga decipions, aizoon, Chaerophyllum hirsutum, ai-otnaticiim, Comarum 

 palnstre, Eubus liivtus, Trifolium řípadicenm, Astragalus glycypliyllus. 



6) Vysočina kunštatsko-třebovskd. 

 Vysočina kunštatsko-třebovská rozkládá sp až po údolí Sázavy a 

 Moravy a zahrnuje v sobě Jevičsko a Mirovsko. V soverozápadní části 

 vynikají z planiny homole: Horní les poblíž Kovečína 770 m., Sek oř 

 sev. od Lomnice ; od Kunštátu až ku hranicím zemským prostupuje kra- 

 jinu Šenhengst, jehož nejvyšší vrchol Roh jest zvýší 657 m. Sem 

 patří vrch Slanisko u Černé hory 498 m., Babí Lom poblíž Vranova 

 558 m., jehož výběžky svahujíce se až k Brnu se táhnou, jako Černá 

 pole 225 m., kdežto jižní výběžek končí se Špilberkem 292 m. Vy- 

 sočina tato vyznačuje se geologickou pestrostí; vyskytují se v ní syenity, 

 břidlice prahorní, pravápno, vápno devonské, jura, pískovec kvádrový, 

 útvar třetihorní a p. Mimo mnohé byliny z předešlé vysočiny nachází 

 se zde Aspidium Thelypteris Sw., které posud jinde nebylo nalezeno. 



c) Vysočina drahanskd. 



Vysočina drahanská s kopcem Drahanským 681*44 m. a Pap- 

 činou 714'34 m. prostírá se mezi Svitavou, Třebovkou, Moravou, 

 Hanou a Rakuvkou. V zá])adní části, skládající se z vápence devonského, 

 vyskytují se četné jeskyně, jako ochozské, josefovské, křtinské, sloupské, 

 němčické atd., a hluboce vybrázděná údolí, strmé a příkré stěny, závrtky 

 a propadliny; *tu rostou některé vzácnější rostliny jako: Scolopendrium 

 vulgare Sm., Cynoglossum montanum Lam., Cimifuga foetida, Biscutella 

 laevigata, Saxifraga aizoon a p. 



K j ižn í m u s v a h u p ř i n á leží Hády z K 1 a j d o v k ou 376.70 m. 

 skály Slatinské 314"50 m. a hory Pozořické. jež sáhají až ku 

 Svarcavě; řeky Haná, Rousinovský a Svinský potok dělí tuto vysočinu 

 od Chřibů. I tato vysočina vyniká svou geologickou pestrostí, vyskytují 

 se zde devonské vápence, pískovce drobové, břidlice drobové a j. 



2. Moravskoslezské Sudety. 



Moravskoslezské Sudety táhnou se podél hranic českých prusko- 

 a slezskomoravských až k údolím Odry a Bečvy. Dělí se přirozeně ve 

 tři části: (t) pohoří Kladského Sněžníka, jež jde od Sněžníka 

 až ku žlebu Ostrnženskému ; h) Jeseníky od žlebu Ostruženského j)odél 

 hranic moravskoslezských až po města Beroun a Dvorce : c) p ohoř í 

 Oderské. 



a) Pohoří Kladského Sněžníka. 



Pohoří Kladského Sněžníka záleží z horského uzlu v severozá- 

 padním koutě Moravy u samých hranic českých a kladských. 



