- 23 — 



bail);ita. Crepis succisacfolia, ,uraiuiitíom, Hieraciiim alimiiuii. auraiitiaciini. 

 iiigrituin, .stygium, Tauschianmii, Leontodou opiímis, Arcliyrdpliums uni- 

 fíum.s, Calluna vulgari.s, jednotlivá Vaecinia, Viola lutea, Trieiitalis europaeu, 

 Euphťa.sia pieta, Cerastiuin macrocarpum, Mcuin mutellina a. }). V štěr- 

 binách .skalních uhostily se : Aspksninni viride, Poa cacsia var. aspcra, 

 Juncus triíidus, Salix licibacea, Allium sibiricum, Hieraciuni plnmbeum, 

 Scabiosa lucida, Sedům alpestre, rhodiola, Cardamine resedifolia, Arabis 

 Halleri, Delphiniuni al})inuni, Anenione narcissiflora. Jiné rostliny význačné 

 ])ro hory Jesenické jsou : Cystopteris sudetica, As])idiuni Braunii, Blechnum 

 spicant, Poly})odiuni phegopteris, Mulgediuni aljjinum, Adenostyle.s albida, 

 Doronicum austriacum, Campanula latifolia, Valeriana triptcris, Stachys 

 alpina, Aconitum napellus, Scrophularia Scopolii, Anthriscus nitida, Ribes 

 alpinum, petraeum, Carex sparsiflora, pallescens, vulgaris, Pinguicula vul- 

 garis, Gentiana vcrna, Epilobium nutans, alsinefolium, trigonum, Senecio 

 crispatus, Cardamine Opicii var. hirsuta, Viola biflora. 



Od hlavního liřbetu hor Jesenických odbočuje několik 

 příčných hřbetů, jako hor na ti na Lósínská s hřebeny 630 — 650 m; 

 vysokými, kterážto jest složena z břidlice krystalické žuly a pnivápna- 

 rostou pak tu : Botrychium matricariaefolium a rutaefolium. 



Po čáře vedoucí od Sobotína táhne se směrem jižním až k Litovli 

 hřbet Hajdšteinu a Bradla; jeho nejvyšší vrcholy jsou Hajdštejn 

 1)61 m., jižně od Sobotína a Bradlo 598 m. poblíž Něm. Libavy. Co do hornin 

 skládá se z břidlice krystalické, hlinité, mastkové a chloritové a z vápna. 



Jiné dva hřbety zatáčejí se do Slezska a to hřbet Vysokého 

 Urlicha a hřbet příčních hor, jenž sáhá od Leiterberku až k Zuck- 

 mantlu s vrcholy Horou Jelení 1159 m. severně od Urlsberku, 

 Vys. Urlichem 1219 m. a vřesovištěm Reivízským. Hlavní 

 složivo tohoto pohoří jest: červená rula, břidlice jinorazová, hlinitá, 

 svor, pravápno, méně rula. V těchto stranách roste Cystopteris sudetica. 



/9) Jeseník nízký jest hornatina mnohem jednotvárnější se širo- 

 kými hřbety 380 — 570 m. vysokými, nad které četné ploské homole 

 čnějí. Rozděliti lze jej ve čtyři části : v j) lani nu benešovskou mezi 

 Opavou a Moravicí až k Rymařovu, v planinu brunsaifskou mezi 

 Moravicí, Bystřicí a horm'm úvalem Moravy, jejíž nejjižnějším výběžkem 

 jest Sv. Kopeček u Olomouce 343 m., v planinu oderskou neb po- 

 hoří Oderské mezi Bystřicí, Moravicí a Bečvou, kdež pramení Odra, 

 v planinu vítko vsko-hrabinskou. Jako vzácnost vyskytuje se tu 

 Crocus vernus. 



3. Moravskoslezské Karpaty. 



Moravskoslezské Karpaty táhnou se podél hranic moravskouherských, 

 a slezskouherských a slezskohaličských a vykazují souvislé úzké namnoze 

 zalesněné hřbety, s příkrými, proudíím vzduchovým snadno přístupnými 



