— 108 - 



57. Aira L. cm. Ovsíček. 



14G. A. cčuyopliylloa L. (O. vlasko vitý). Rostlinu tenká 

 a útlá. Lata vejčitá, dosti rozkladitá, větvičky zprohýbané. Klásky 

 (Ivoukvěté, poriizné, mnohem kratší svých nitkovitýeli sto])ek. Plévy 

 přilirocené, na kýlu málo drsné, mnohem delší než květy. Dolejší plucliy 

 s 2 vláskovitými špicemi, pod prostředkem hřbetu osinaté. Listy ště- 

 tinkovité. 



V. 005 — 0'30 m. Lata a častěji i stéblo červenavé. Klásky velmi 

 malé, plévy na spodku zeleně neb nachově pruhované. 



Květen, červen. Písečná návrší, suché lesy, pole. Pořídku. Jižní 

 svah hi-adního vrchu u Pernštýna (Makowsky) !, silnice mezi Star. Ilobzím 

 a Slavonicemi a sice na rozhraní mezi Mutišovem a Chvalicemi (Oborny). 

 Ve východní Moravě: jižní úklon Hostýna a na některých místech v okolí 

 Rusavy (Sloboda), Ondřejník u Fridlandu a v písku Ostravice, jakož i na ^ 

 Horce jižně od Fulneku dosti hojný (Oborny). Hojný v Těšínsku (Kolben- 

 heyer), kolem Krásné, Jablunkova, mezi Yendrinem a Koňskou. — Hojná 

 v kraji opavském (Schlosser). 



58. Deschaiupsia P. B. Metlice. 



147. D. caespitosa P. B. (Aira caespitosa L. M. tr sňatá). 

 Lata jchlancovitá, obšírná, rozkladitá, větví tenkých, rovnovážně od- 

 stálýcli, na spodku tří- až š(>stidílných. Klásek 2 — 3květý, hořejší květy 

 dlouž stopkaté. Pluchy uťaté, nad dolejškem s osinou rovnou, málo 

 čnějící. Listy čárkovité, nejprv složené pak ploché na líci silně drsné. 

 Rostlina hustě trsnatá, obyčejně světlozelená. 



V. 0"50 — 1'20 m. Klásky fialové, žlutě neb běle skvrnité, v horách 

 častěji větší a tmavě fialové (var. varia Wimm.) 



2j. Červen, červenec. Mokrá Inka, vlhké háje od roviny až k temenům 

 nejvyšších hor. Obecná, v Beskydách a Sudetách. 



fi) a 1 1 i s s i m a L a m k. (s p e c.) Rostlina vyšší, až 2'00 m. v. 

 Lata volná, klásky četné, menší, zelenavě žluté neb zelenavé. 



Vlhká lesní místa. Obecná v pasekách kolem Jevišovic (Oborny), na 

 Javořici a j. m. v českomoravské vysočině. 



/-) aurea W. Gr. Rostlina až LOO m. v. Lata staženější; klásky 

 skorém dvakrát větší než u tvaru základního, na spodině širší zlato- 

 žluté. Pluchy z předu nepravidelně rozdřípené. 



Luka a hole Sudet. Kladský Sněžník a hory Jesenické (Wimmer), 

 Břidlicová hole (Oborny); u Švýcarny na Pradědu nalezl Oborny tvar k této 

 odriidě příslušný, s užšími a pevně svinutými, přízemními listy. Suchá a 

 Černá kupa a skoro na všech vrcholech Jeseníku. 



148. L). ťlexuosa L. (M. křivolaká). Lata vejčitá. větví přímo 

 odstálých vlnovitě zprohýbaných, na dolejšku dvoudílných, něco drsných. 

 Klásek dvoukvětý, hořejší květ kratičce st(.)}díatý. Plucha zahrotnatělá 



