- 111 - 



na rašolinných Inkách obecný (Niessl), n Olesnico ((Jlnpok). Hojný ve znojem- 

 ském kraji: Náměšť (Roemer), v bndkovskťnn lese n Jemnic, Vranova, Lukova 

 a na Kraví hoře u Znojma (Oborny), Velk. Vanov, Řásná, Nov. město, Měl- 

 kovice, Zdar, Jimramov, Petrovice, Hraběžice, Sobotín, Maršíkov, Wiesenberk, 

 Velk. Losin, Nová ves, Bukovice, Štolnhava, Kopřivov, Chrastice, Hynčina, 

 Stříbrníce, Star. město, Klepáčov, Janovice, Rymařov, Jamrtice. — Sumberk 

 (Paul)! V Prostějovsku : v sečích pod Bukem, na Osině, na Kobylí hlavě 

 na Mokři, Kozákově, Morkovci u Mysliovic, (Jbrově noze, lírněnce, Nosku, 

 v lesích u Vícova, u Aloizova, na Boří u Hartmanic, na Buchtelce (Spitzner), 

 Grygovský les u Olomouce (Reissek). Ve východní Moravě : hojný v Hodonín- 

 ském lese (Uechtritz), Javořina, Lopeník (Holuby), Velká, Javorník, Nová 

 Lhota, Bystřice u Banova, Val. Klobouky ; Val. Meziříčí a Čertův mlýn 

 u Nov. Jičína (Sapetza), Hukvaldy (Rohrer), u Rožnova, Frenštátu a na j. m. 

 v Beskydách hojný. Ve Slezsku: Moravka, Jablunkov, v Těšínsku a Frý- 

 valdovsku rozšířen. 



63. Melica L. Strdivka. 



1. Plucliy tupé, lysé. 



154. M. nntans L. (S. ničí). Lata hroznovitá, jednostranná, 

 větví krátkých, přitisklých a klásků ničích. Klásky dvoukvěté bezosinné, 

 jich stopky stejnými, krátkými a jemnými chloupky pokryté. Plévy 

 podlouhle vejčité, blánité, dosti stejné, s vyniklými žebry ; pluchy na 

 konci suchomázdřité. Listy jasně zelené, na konci svinuté, na líci roz- 

 troušeně chlupaté i s pošvami drsné, nejdolejší pošvy matně nachově 

 fialové, jazýček zakrnělý. Oddenek plazivý, krátce výběžkatý. 



V. 0"25 — 0"60 m. Plévy nachově hnědé se širokým, bílým krajem, 

 zřídka jednobarevně šedozelené, jen na okraji bleděfialověhnědé (var. 

 pallida Uechtr.) Pluchy tenké, zřetelně pětižilné. 



'^. Květen, červen. Křoviny, listnaté lesy, lesní luka, v rovině i před- 

 hoří hojný. V Jeseníku ještě ve Velk. kotlině (Uechtritz). Obecný ve střední 

 a jižní Moravě, v českomoravském pohoří, v Beskydách a Slezsku. 



155. M. pieta C. Koch. Linnaea 1850. Dr. Lad. Čelakov- 

 ský v „Óster. bot. Zeitschr." 1883, str. '210. (S. pestrá). Lata 

 hroznovitá, jednostranná. Klásky ojedinělé, na nejdolejších postranných 

 větvičkách často })odvojné. dolejší větve někdy silněji rozvětvené, dvou- 

 až čtyřklasé; stopky klásků tenké, pod klásky s delšími a hustějšími 

 chlupy. Plévy zhusta nestejné, na hřbetě bylinném obyčejně zelené, na 

 hořejším rozšířeném kraji bělomázdřité, žíly nezřejmé. Listy vždy světlé, 

 poněkud šedozelené, ploché, nesvinuté, na líci někdy řídce chlupaté, 

 nejdolejší pošvy obyčejně bez čepele, světle namodralé. Jazýček vyvinutý, 

 bělavý, blánitý, značně prodloužený uťatý, jeho kraje spojují se na břišní 

 straně pošev v zřejmý, úzký, bělavý a blánitý proužek. Oddenek trsnatý 

 bez výběžků. 



V. 0-30 — 0-70 m. Plévy obyčejně na hřbetě zelené, na okraji bílé, 

 na mnoze s matně načervenalými postrannými proužkj' neb po cel(''m 



