- 122 — 



V. 0'15 — 0-35 m. Rostlina svotlozolená. 



Ij. Příkopy, zdi, vesní palouky, jmenovitě na slaniskách. V jižní a 

 střední Moravě porůzný. V brněnském kraji: u Brna (Oborny), u Zaječí!, 

 Příklud, Měnína!, Pavlovic, Zaěan, Nikolčic, Nesislavil a Cejkovic (Makow- 

 sky), Rajhrad (Reissek), Grnmvíř, Terezov, Brumovice, Kobylí. — Šlapanice 

 a Šardice (Schlosser), Klobouky (Steiger)!. Ve znojemském kraji ^pořídku: 

 Polava, údolí Leskavy u Znojma a ii Jaroslavic (Oborny), kolem Cejče !, na 

 cestě II Vilémova dvoru poblíž Bzence (Bubela), u Uh. Hradiště (Schlogl). 



74. Festuca L em. Kostřava, iiirvka. 



1. Vulpia Gmel. Klásky v latě postavené, stopky pod kláskem 

 něco ztloustlé. Prašník 1. Plévy jedno- až třížilné ; pluchy kopinatě 

 šidlovité, dloulioosinné. Listy přízemní, štětinovité. Jednoleté. 



181. F. myurus L. (F. p s eud o-my n vus Soy. Will., Myší 

 ocásek). Stébel více, až po latu listnatých, pošvy volné. Lata čárkovitá, 

 jednostranně stažená, trochu překloněná, hojnoklasá. nejdolejší větévka 

 několikráte kratší než Lata. Hořejší pléva jen ])olovice nt^bližší pluchy 

 dosahující, dolejší malinká. 



V. 0"2o — 0'50 m. Stébla jemná; klásky zelenavé. 



Květen, červen. Píščiny, suché lesní lučiny, křemeníte břehy řek. 

 Pořídku. Na Lopeníku, v některém roku hojně (Holuby), jediné posud pro 

 Moravu známé naleziště, bezpochyby že i na jiných místech Karpat morav- 

 ských. Ve Slezsku: křemenitá lože Visly u Ustroně (Fiek), Heraltice, Stem- 

 plovice a Neplachovice u Opavy (Gr. FL), Šellenburk u Krnova (Wetschky). 

 Hohrer a Mayer přičítají tuto rostlinu též okolí znojemskému a kounickému; 

 v obojí té straně však dle Oborného neroste. 



2. Eufestuca. Větve kláskii stejně niťovité. Prašníky 3. Plévy 

 jedno- až třížilné. Pluchy kopinaté neb podlouhle kopinaté. Vytrvalé, 

 mnoholeté. 



a) Setifoliae. Přízemní listy štětinovité, řáskou složené, stébelní 

 podobné neb ploché. 



182. F. o vina L. (K. ovčí). Stéblo přímé. Lata jednoduchá, přímá, 

 zřídka poněkud ničí. stažená, v kvetení s větvemi odstálými. Klásky 

 tří- až osmikvěté. Pluchy v klásku kopinaté, slabožilné, přiblížené, od 

 osy klásku odstálé, bezosinné neb s osinou krátkcm. Listy štětinovité. 

 Piostlina liustě neb volně trsnatá. 



V. 0'10 — (yOi) m. Klásky zelené neb matně fialové. 



1\. Květen, červen. Suchá luka, pastviny, skály, lesy. Rozšířena od 

 roviny až na nejvyšší vrcholy hor. Rostlina velmi mnohotvárná, s četnými 

 podřízenými podrody a odrůdami. 



a) Cylindricae E. Hackel. Listy smáčknuté válcovité, tuhé až 

 velmi tuhé, pod pokftžkou rubu stejně tlustá, jen místy něco tenčí vrstva 

 lýka. Žíly na rului neznalé, na líci slabě vyniklé. 



