— 183 - 



Lysá hora a Baranie (Kotschy), Skalka, na Stačovce (IJeclitritz), u pramenů 

 Bialy a kolem Klimčoku (Kolbenheyer). Hojná v Sudetách : Kladský Sněžník 

 (Opic) !, Saalvíz (W. Gr.), Suchá a Černá kupa, les ri Oldřichovy boudy, 

 Dreištýn, Sleglův les, u Císařské boudy, Fuhrmannštýn, Sosskamm, Hockšar; 

 Koperník, Studénková hole, Leiterberk, Praděd, Červený vrch, Radersberk 

 u AViesenberka, Mravenčí vrch (Oborny), Karlovská studénka (Niessl), Reivíz, 

 Kopřivová kupa (A^^ierhapper), les pod Drehberkem u Doln. Tomášova, Drch- 

 berk, stráň ('erného příkopu, údolí šumné Tise, Keilig, Uhuštýn, Velk, a Mal. 

 Jezerník, Medvědí hřeben. Děd, Švýcarna mezi Pradědem a Petrštýnem, Petr- 

 štýn, Vysoká hole, Svinský příkop, Frant. myslivna. Zámeček, Kriech, Jelení 

 hřeben. Břidlicová hole, Hofberk, Horndlštýn. 



329. L. albida D. C. (L. angustifolia Garcke, June. a n- 

 gnstifolius Wulf. B. bělavá.) Květy po 2 — 3 pohromadě neb též 

 jednotlivé v konečném složeném kruželi, větve jeho přímé neb odstálé, 

 listeny zdéh' větví kružele neb delší. Lístky okvětní hrotnaté, delší než 

 hrotnatá tobolka. Semena s velmi malými přívěsky. Lodyha přímá, lysá, 

 nejdoleji s hnědými pošvami, nad těmi čárkovité, přímé, na okraji 

 chlupaté, přízemní listy, listy lodyžní stejně dlouhé, pošvaté. 



V. 0'40 — 0-75 m. Listy okvětní bělavé, zřídka bledě narůžovělé, 

 též světle neb tmavě červenohnědé (jS. rubella Hoppe ; v. čupřina Rochel), 

 velmi zřídka černohnědé (v. fuliginosa Aschs.). 



Tj. Květen, červen. Křovitá návrší, světlé lesy a háje. Všude rozšířena 

 a hojná, u Karlovské studénky řidčeji (Niessl). /9. v předhoří a horách hojná: 

 jako Červený vrch. Medvědí hřeben. Praděd, Petrštýn, Velký Jelení hřeben, 

 Hofberk atd. 



3. Klásky mnohokvěté, vejčité až podlouhlé. Semena s kuželovitým 

 přívěskem. 



330. L. multiíiora Lejeun. (B. mnoho kvétá.) Lodyha dosti 

 tuhá, vyšší a silnější. Klásky obyčejně podlouhlé, mnohokvěté, četnější, 

 stopkaté, přímé neb něco odstálé. Prašníky asi zdélí nitek. Cnělka 

 kratší než vaječník s bliznami útlejšími, jen z části čnějícími, dříve 

 opadává. Semeno vejčité s přívěskem o polovic kratším. Rostlina hustě 

 trsnatá, ostatně jako L campestris. 



V. 0"15 — 040 m. Okvětí obyčejně kaštanové neb světlohnědé, na 

 stinných místech žlutavé neb zelenavěbílé (L. pallescens Hoppe, non Bess.) 



Tj. Duben, květen. Lesy, pastviny, křoví. Porůzná. V brněnském kraji : 

 Adamov (Makowsky), Písařky (Reissek), údolí Obravy u Žilošic, Bystrc, Ostro- 

 vačice stranou k Veveří (Niessl), Kartouzy (Oborny), Soběšice, Outěchov, 

 Bílovice, Velk. a Mal. Bukovina, Blansko, Letovice, Boskovice, Střelíce, Tečice, 

 Zbejšov. — V okolí Prostějova : na Kosíři, na pasece v Žarovickém hájemství, 

 na Boří u Hartmanic (Spitzner). Náměšť (Roemer) a odtud skoro v celém 

 znojemském kraji hojná (Oborny). Rozšířena v českomoravském pohoří. Roz- 

 šířena v severní Moravě: Měšťanský les u Sumberka (Paul), kolem AViesen- 

 berka a Rejhotic (Bittner). Petrovice, Velk. Losin, Pusté Zibřidovice, Krum- 

 perk. Malá Morava, Rymařov. — Až k Olomouci, zde v Grygovském lese 

 (Makowsky), ojediněle v lese Háji u Bzence (Bubela) Uh. lirod. V Beskydách: 

 Javorník, Nová Lhota, Javořina, Velk. Karlovice, Trojačka; u Bobrku poblíž 



