— 225 -^ 



% Červen, červenec. Vlhká luka. Roztroušený a řídký. Kolem Kunštátu 

 a Olešnice (Clupek), luka kolem Rozinky (Frant. hrabě Mitrovský), u Miku- 

 lova (Domas a Rupp), Javořina na Lieskovském (Holuby), Spálov a Žercov 

 (Schlosser). Ve Slezsku: Stemplovice u Opavy (Mayer). 



2. Vnější postranní lístky odstálé neb zpět ohrnutě, toliko H hořejší 

 v lebku skloněné. Hlízky dělené neb nedělené. 



a) Ostruha rovnovážná neb vystoupavá. Listeny blánovité, obyčejně 

 kratší než semenník. Hlízky nedělené, nanejvýš některá na konci krátce 

 2— Bklaná. 



414. O. p a 11 e n s L. (V. b 1 e d ý). Klásek poněkud volnokvětý, 

 vejčitý. Lístky okvětní vejčité, vnější tupé : pysk mělce trojlalocný, s ušty 

 širokými, celokrajnými, dosti stejnými, střední namnoze uťatý. Ostruha 

 kratší semenníku. Listy z užší spodiny podlouhlé, zpředu rozšířené, 

 zahrotnatělé. Hlízky podlouhlé. 



V. 020 — 040 m. Lebka světložlutá, zřídka narůžovělá; pysk žlutý. 

 Květy nepříjemné vůně. 



% Duben, květen. Listnaté lesy, světlá lesní místa. Porůzný a jen ve 

 východní části. Porůzný v údolí Mandatském jihovýchodně Radějova poblíž 

 Strážnice (Makowsky 1882), ř'ilipov a v lesích u Nové Lhoty poblíž Javor- 

 níka; Javořina (Holuby), kolem Uh. Hradiště v lese u Mikovic a na kopci 

 Sv. Rocha dosti -hojný (Schlogl), rovněž i v křovinách na úpatí vrchu Bečevná 

 u Vsetína (Bubela), Radhošť (Schlosser), Bludovické křoviště a Svinec u Nov. 

 Jičína, Pečavská a Pernavská Gura u Star. Jičína (Sapetza). Výminečně a 

 velmi pořídku též v Jeseníku: na vápně u Leštiny (Pánek 1882). Ve Slezsku 

 zejména v Těšínsku : Blogotické hory. Mnichy (Zlík), Cisovnica a na Tulu 

 (Kotschy), Bobrek u Těšína na Bobře (Hetschko). 



415. O. mas cul a L. (V. mužský). Klas podlouhlý, mnohokvětý, 

 volný, posléz prodloužený. Listeny blánovité, 1 — 3žilné. Lístky okvětní 

 podlouhlé, hrotnaté, neb vláskovitě zahrotnatělé ; pysk hluboce třílaločný, 

 ušty široké, zoubkované. Ostruha válcovitá, skoro zdélí semenníku. Listy 

 podlouhlé neb kopinaté, 1 — 2 nejhořejší kornoutovité. Hlízky podlouhlé. 



V. 0"25 — 0"60 m. Okvětí nachové, zřídka lilakové neb bílé; pysk 

 na spodině světlejší, nachově tečkovaný. 



2j. Květen, červen. Lesní horní luka. travnaté stráně. Schází kolem 

 Brna; v česko-moravském pohoří pořídku: Lomnice (Pluskal), Kunštát a 

 Olešnice (Clupek), Boskovice, Nov. město, Jimramov. — V Beskydách : Javo- 

 řina u Velké (Makowsky), Bobrky, Poschlá, Bečevna a j. kolem Vsetína po- 

 spolitý (Bubela), Val. Klobouky, Halenkov, Velk. Karlovice. — Úpatí Radhoště 

 (Reissek), kolem Nov. Jičína (Sapetza). V Jeseníku i na temenech : Domštát, 

 Libava (Schlosser), Beroun (Gans), Jívavá, Rudno (Rieger), pořídku na cestě 

 od Vysok. kamene ku Koruně u Zábřeha (Pánek), Groerlierk u Wiesenberka 

 (Bittner), Karlovská studénka (Niessl), Hockšar, Studánková hole (Grabowski 

 a Paul), Červený vrch, Velk. kotlina (Grabowski), kolem Oder. 



416. O. laxiflora L a m k. (O. palustris Jacq. V. řídko- 

 květý). Lodyha dutá, stejnoměrně listnatá. Klas velmi řídký, prodloužený. 

 Lístky okvětní podlouhlé, tupé : pysk široký třílaločný. postranní laloky 



15 



