— 231 — 



Dědkov. — V Sudetách: Neuhausberk; Kladský Sněžník (Wimmer a (ira- 

 bowski), Salvíz (Zimmermann), Hocksar, Praděd, Velk. a Mal. kotlina (Gr. 

 Fl. a Oborny) !, Fuhrmannštýn !, Studénková hole, Kriech, Mravenčí vrch, 

 honební stezka u loveckého domku, Hlínová bouda (Oborny), Koperník, údolí 

 šumné Tise. — V Beskydách : hojný po hřebeni Javořiny a Lopeníka i s květy 

 špinavonachovými (Holuby in lit.), Nov. Lhota, Val. Klobouky, Rozsoší u Pří- 

 kazu; lesní luka Planisko u Rusavy, pořídku (Sloboda), nad lesem Skalkou 

 u Vsetína (Bubela), u Trojanovic, luka na Kněhyni u Čeladny (Jelínek), 

 Javorník, poblíž Mariánské studénky na Svinci u Nov. Jičína (Sapetzaj. 

 Ve Slezsku : na Tulu (Uechtritz), Velk. Čantory, Mohelnice, Moravka, Lomná, 

 Brenna (Kotschy), Krásná; Lysá hora, Dunaczy, Szozyk (Kolbenheyer), Li- 

 gotské hory (Ketschko), Frývaldov, Tomášov. 



427. P. bifolia Rchb. (P. solstitialis Bonngh. V. bělo- 

 květý). Lodyha na spodině pošvatá. Postranní 2 lístky okvětní pood- 

 stálé ; pysk úzce čárkovitý, dlouhý, celokrajný. Pouzdra prašníková sblí- 

 žená, rovnoběžná, ouzkou střední páskou oddělená. Ostruha nitkovitá, 

 ku konci slabě ztlustlá, as dvakrát delší než semenník. Listy přízemní 

 2, řidčeji 3, veliké, opakvejčité, řapníkaté, lodyžní velmi malé, kopinaté. 

 Hlízky podlouhlé, často mrkvovitě ztenčené. 



V. 0-25— 0"50 m. Okvětí bílé, trochu nazelenalé, pod večer vonné. 

 Ij. Květen, červen. Háje, lesní luka, křoviště. Obecný od roviny až do 

 hor, zde i ve značné výšce : jako poblíž vrcholu Radhoště a j. 



428. P. chlor antha Custor. (P. bifolia Rich. P. montana 

 Rchb. fil. V. zelenok věty). Květy větší. Pouzdra prašníková širokou 

 trojhranou páskou oddělená, dole silně oddálená, ku konci sblížená. Ostruha 

 nitkovitá, ku konci kyjovitě ztlustlá, smáčknutá, zelenavá. Rostlina sil- 

 nější, ostatně jako předešlý. 



V. O" 30 — O" 60 m. Okvětí zazelenale bílé, pysk na konci zelený. 



% Červen, červenec. Lesy, křoviny, lesní luka. V rovině a předhoří 

 roztroušen. V brněnském kraji: kolem Brna, v Rajském lesíku (Reissek), 

 Hády u Obran (Makowsky) !, lesy mezi Kartouzy a Vranovem, též kolem 

 Vomic (Niessl), Hornek a j. m. u Líšně, Ochoz, Kanice, Medlánky, Mokrá 

 hora, Ořešín, les Maruška a j. m. u Kuřima, Mal. Kynice, Rozdrojovice, 

 Holedná u Jundrova, Písařky, Kohoutovice, Líchy a j. m. u Žebětína, hojný 

 v mal. Nivkách u Nebovid. — Pořídku u Maryše u Slavonic (Oborny), Vilí- 

 movský les u Třebíče (Zavřel). Hojněji ve znojemském kraji: Spálená hora 

 u Lukova, Vinný vrch u Čížova, Vranov, Hardek, Bojanovický les u Jevi- 

 šova, svahy Dyje u Znojma (Oborny), nezřídka v Hodonínském lese (Uechtritz), 

 u Komné; Winkelsdorf v Jeseníku (Paul). Ve Slezsku: na Tulu u Ustroně 

 (Krause, Wetschky), Tomášov v Jeseníku (Krause). 



134. Ophrys L. Tořič. 



429. O. aranifera Huds. (T. pavoukonosný). Vnější lí.stky 

 okvětní zdélí pysku, vnitřní kratší než pysk, lysé. Pysk podlouhle opak- 

 vejčitý, nedělený, vyklenutý, nadmutý, s okrajem vehrnutým, na konci 

 tupý, neb slabě vroubkovaný, uprostřed s 2—4, na spodině příčně spo- 

 jenými, lysými, podlouhlými čarami. 



