— 232 — 



V. 0'15— U*30 m. Pysk nachový neb na okraji žlutavý, lysé čáry 

 matně žluté. 



Tj. Květen, červen. Horská luka mezi Třebíčí a Budějovicemi nad 

 Oujezdem (Schlosser), dle téhož vyskytuje se U. muscifera Huds. na Polav- 

 ských kopcícli u zříceniny, na obou místech nebyly však zmíněné rostliny 

 později nalezeny a jsou tudíž pro květenu zemskou pochybný. 



21. Řád. Irideae Juss. Kosateovité. 



Byliny vytrvalé, s hlízovitými neb hlízovitě cibulnatými oddenky 

 a ntyčastéji mečovitými listy. Tyčinky i3, na okvětí přirostlé, zevnitř 

 pukající. Lístky okvětní korunovité, všecky stejnotvárné neb 8 vnitřní 

 rozdílné. Semenník trojpouzdrý, mnohovaječný. Blizny 8 oddělené, často 

 plátkovité. Tobolka ])ouzdrosečně trojchlopná. Semeno s bílkem. 



Rody: 



a) Okvětí pravidelné, vnější 8 lístky jeho nazpět ohnuté, vnitřní 

 })římé, jinotvárné. Blizny plátkovité, veliké, dvoupyské. Oddenek válcovitý, 

 tlustý, rovnovážný, uzlatý se silnými kořeny. 135. Irin. 



b) Okvětí trochu nepravidelné, dole trubkovitě srostlé, na okraji 

 skoro dvoupyské. Prašníky čárkovité, ušaté. Blizny čárkovitě nitkovité, 

 kopisťovitě rozšířené, malé. Oddenek ze dvou koláčkovitých, na sobě 

 ležících hlíz. 13(k Glodiolus. 



c) Okvětí pravidelné, zvonkovité, s dlouhou trubkou. Prašníky s 

 oušky šípovitými. Blizna masitá, kyjovitá, na konci kápovitě stažená, 

 zubatá. Oddenek v obalu z podlouhlých vláken, ostatně jak u předešlého. 



137. Crocus. 



135. Iris L. Kosatec. 



1. Vnější lístky okvětní uvnitř podélnou řadou hustých chlupů 

 vousaté. 



480. J. bohemica Schmidt. (J. nudicaulis Lamk. J. hun- 

 garica W. Kit. J. Fieber i Seid 1. K. český). Lodyha smáčknutá, 

 vícekvětá, dole s několika krátkými listy; nejdolejší větévka květonosná, 

 málo nad jejím dolejškem vyniklá. Lístky okvětní stejně dlouhé, vnitřní 

 přímo skloněné. Listeny vejčité až kopinaté, nafouklé v kvetení čerstvé, 

 tence bylinné, jen po kraji a na špičce trochu mázdřité, často nafialovělé. 

 Listy nasivělé, krátké, mečovité, více méně srpovité, na nekvetoucích 

 roštech mnohem delší, posléz delší než lodyha, 



V. 0"25 — 0'50 m. Okvětí fialové, dole bělavé a rudohnědě žilnaté. 

 Ij. Květen. Kamenité a keřnaté stráně, na vápně. Velmi pořídku. Posud 

 jen na Sv. hoře u Mikulova (Reissek a Makowsky). 



481. J. pumila L. (K. nízký). Lodyha jednokvětá, krátká. Vnější 

 lístky okvětní užší než vnitřní, trubka okvětní mnohem delší než blánitý 



