351 



volně přilehlé. Nažky 20žebré. Chmýří patrně delší než zákrov. 

 ■Oddenek válcovitý, šikmý. 



V. 0-30— 0-50 m. Bylina statná. Květy zlatožlulř. Hieracium 

 iíiandiflorum All., Soyera grandf. Monnier. 



4 Konce LHTViia — ,srpi'ii. '1'ravnalé slrátir, liorská lukči a liole Sudol, zde 

 hnjná. Sestupuje od Švarcberku až k Hynčitiskó myslivně, Neuhausberk, Suchá 

 M Černá kupa. — Kladský Snéžník (Celakovský) ! Sálvíz u Landoku (Ziiniuer- 

 iiiatin sen.). V .Jeseníku hojná až k Waldenhurku, Tomášovu a Karlovské stu- 

 dénce (W. Gr. a (3boriiy), zde na všech hd\ách (Ot)omy) a dle Ricyra ještí* 

 II Roudnc. — Hojná na Koi)crniku, Fidiniiannslýnu, Sludéidíoví' holi, Leiler- 

 heikii. Pradědu, Vy.s. holi, \c Velk. :i Mal. kolliuč, Jelení studénka, Maják, 

 .\h-avenčí vrch, na Břidlicoví'- holi a odlud až ku Slraeenýni kanicniun a Berg- 

 i;eislu poblíž příbytku lidských (Ohorny)!, Slráň příkopu pod DrehluTkem, údoli 

 Suinné Tise, Opava pod OvcMrnon, Medvědí příkop (Spitzner)!, Dreištýn u Kold- 

 šlýna, u Císařské boudy, na Volskýcli lukách, Hockšár, I»rchberk, Červený vrcli 

 a odtud až ku Švýcarne pod Pradědem hojná, Medvědí hřeben. Česnekový příkop, 

 Děd, Petršlýn, Heihgenliubl, Svinský příkop, Zámeček, Jezero u Frant. myslivny 

 a odtud až do údoli horní Tise, zde ještě u chyží uhlířských a ještě u Wiesen- 

 berka, na Kriechu, \- Křemenném příkopu až k Teplicíuu. — Na vodoroviu^ 

 stezce mezi Franl. myslivnou a Pelršlýnem nalezl Oborny 1S79 f. lubulosa, 

 š kvěiy vesměs zaviniilými. 



G12. C. silíiriea L. (Š. sibiřská.) Lodyha přímá, 2—5 úborna, 

 srstnatá však bezžlázná. Listy vejčité až vejčitě podlouhlé, brvité, 

 vespod na žilách srstnaté, dolejší v křídlatý, zubatý, objímavý řapík 

 zúžené, hořejší srdčitě objimavé, hsty přízemní a neplodných výhonků 

 dlouze řapíkaté. Úbory veliké. Lístky zákrovu široce čárkovilě kopinaté, 

 černozelené, na středu srstnatě huňaté, vnější volně přilehlé, as o '/a 

 kratší vnitřních. Nažky 30žebré. Chmýří skoro kratší než zákrov. Od- 

 denek tlustý, uzlatý. 



V. 0-70 — 1-50 m. Květy zlatožluté. Soyera sibiiica Monniei'. 



2|- Konec července — září. Keřnaté stráně. \' Jeseníku velmi pořídku. 

 Na dně Yelk. kotliny mezi kapradinami a křovinami řeřabu Winuurem 1S3;í 

 pro území objevená a mnou ještě 1883 sbíraná, dostupuje zde západní hranice 

 svého rozšíření. 



192. Hieracium Touru. Jestrábuík. 



l*ři spnicování Piloselloid řídil jsem se celkem monogratií Dra. K. Náge- 

 liho a Iha. A. Pelra o „Hieraciích střední Evropy, Mnichov 1885", 

 jioněvadž je lo nejdůkladnější, nejsvědomitější a nejúplnější práce, zakládající se 

 na pozorování úžasného množství divoce rostoucího, lec též (čéliož želeli jest) 

 v mnichovské, botanické zahradě vypěstovaného materiálu, který spisovatelé 

 s nevšední pílí a důvtipem seřadili a popsali. Monogratie tato přispěla značně 

 k objasněni a rozlišení u)nohých až posud neznámých (varů a při bedlivém 

 studiu opravného díla toho brzy se spřátelíme s rozvrliem na hlavní, vedlejší a 

 střední tvary, skupiny, subspecie, variety, tvary a podřízené tvary podmíněným 

 a odůvodněným samou přírodou tohoto hojného a nad míru mnohotvárného rodu. 

 Též práce G. Schneidrova o Hieraciích západních Sudet, Cunners- 

 • liirť 1889, přispěla k odklizení zmatku, klerý druhdy zavládal v příčině tohoto 



