— 408 — 



naté, neb úzce kopinaté, tupé až přišpičatělé, namnoze trochu nasivělé, ště- 

 tinkami a vločkami d^ zelenošedé, tuhé. pevné, nejdelší list lodyžní 1—3 

 členy nad nejširším vetknutý, řidčeji zároveň nejširší, listů lodyžních (3—) 

 5 — 20, k hořejšku znenáhla menších a užších, mimo to pod a v okolíku 

 více zelených 0-5 — 1-5 ,nm dl. čárkovitých listenů, nejdelší člen namnoze 

 1. — 3. pod okolikem, vždy nad prostředkem lodyhy. Zákrov 6 — 9 mm 

 dl., vejčitý neb ± válcovitý s dolejškem zaokrouhleným, lístky jeho 

 úzké, špičaté, šedé neb bělavé, bez kraje neb s krajem úzkým světlým. 

 Listeny dolení na líci namnoze rt nazelenalé, čárkovité neb šidlovité, 

 hoření db šedé, všecky štětinaté. Chlupy zákrovu světlé, krátké neb 

 trochu prodloužené, měkké, na stopkách úborů často skrovné, též na 

 lodyze nahoře, pod prostředkem hojnější, štětinaté, přímo přilehlé, tlu- 

 sťounké, obak listů bohaté, na líci tlustě štětinkaté, přilehlé, ± dlouhé. 

 Žlázy veskrze žádné, velmi zřídka zákrov trochu žláznatý. Vločky- 

 zákrov a stopky úboru šedé neb bělavé, lodyha bohatě vločkatá, listy 

 na líci mírně neb skrovně vločkaté, vespod až bohatě vločkaté. Zuby 

 lůžka hustě chlupaté, chlupy brzy prchající. Oddenek kolmý neb 

 šikmý, krátký, tlustý. Obnovuje se přisedlými rozetkami neb zavřenýma 

 pupeny. 



V. 025 — 0'90 m. Květy namnoze sytě žluté, čnělka stejnobarevná, 

 H. echioides a canescens et /?. ascendens Monn. essai., H. echioides 

 /?. verum Koch., H. echioides setosum Čelak., H. echioides Neil. Nachtr. 

 Piloselia echioides Sz. Sz. 



2|. Prostřed června, červenec. Výshniné, travnaté slráne, skály a křo- 

 vištč. Rozlroiišen ve slřcdnini a jižním úzenii, jinde ntTOsle. U nás v sku- 

 pinách. 



I. Skupina. Echioides. N. P. KvtMenství malý neli mírně veliký, 

 stažený neb ziz volný okolík, + oddélený, -+i slejnovreholový. Bylina dosti 

 vysoká, silná neb štíhlá. Chlupy bohaté, přítiskle štětinaté. 



1. Siil)sp. eellioides Lumii. Lodyha 30 — 70 au v., štíhlá neb 

 tlustou nká, přímá. Květenství okoličnaté, nahloučené, pak ± volné 

 -+- stejnovrcholové; bezvětví 10—20 mm dl., paprsky 2. řádu 4 — 7, 

 štíhlé, řády 4 — 5, úborů 10 — 30. Listy ne j vnější, jsou-li 

 vyvinuté, až podlouhlé, jinak úzce až čárkovité 

 kopinaté, tupé až přišpičatělé, našedivěle zelené 

 listů lodyžíjich 5 — 13, nejdelší člen 1. — 2. pod okohkem. Zákrov 

 8 — 9 mm dl., vejčitý s dolejškem zaokrouhleným, lístky jeho úzké, špi- 

 čaté, bělavé šedé, uprostřed tmavěji šedé. Listeny šedé neb nazelenalé. 

 Chlupy světlé, na zákrovu bohaté, 1 — i'o mm, na stopkách 

 úborů skrovné neb nahoře až mírně hojné, na lo- 

 dyze nahoře skrovné, dole v počtu větší m, konečně 

 bohaté, přímé, štětinkaté, 2 — 3 mm, obak listů velmi bohaté, na líci 

 štětinkaté, dr tlusté, 2 — 3 mm dl.. vespod tuhé. Žlázy žádné. 



