— 410 — 



Tvary střední a míšenci. 



630 > 613. H. setig-erum Tausch (J. štětinatý). Lodyha přímá 

 neb trochu vystoupavá, namnoze trochu zprohýbaná, tlustá až štíhlá, 

 tuhá, pruhovaná. Květenství velmi volně latnaté, zt nadvrcholové, ne- 

 obmezené, víceúborné, bezvětví 6 — 50 ( — 150) mm dl . paprsky 2. řádu 

 3 — 5 ( — 8), všecky neb aspoň dolejší oddálené, na konci větvité, šikmo 

 odstálé, řády 3 — 6. Listů v rozetce (žádné — ) několik až 6, kopinatých 

 až čárkovitých, zb špičatých, zřídka až tupých, trochu nasivělých neb 

 skoro šedozelených, tuhounkých, trochu pevných, nejdelší spolu nej- 

 širší, leč někohk skoro stejně dlouhých, listy lodyžní (2) 4 — 9, nahoře 

 dosti rychle ubývavě menší a užší. Zákrov 7 — 10 um, dl., dz válcovitý 

 neb vejčitý s zaokrouhleným dolejškem, lístky zákrovní velmi úzké až 

 širokounké, špičaté, šedé až bílé, s krajem často nazelenalým. Listeny 

 šedé, dolení (často trochu lupenovité a zelené) 1 — 1"5 au dl.. hoření 

 kratší. Chlupy světlé, odstálé, všude bohaté a dlouhé, neb na dolejší 

 části skrovnější, na Hstech štětinaté. Žlázy žádné neb na zákrovu a 

 stopkách úborových aneb jen na zákrovu trochu vyvinuté, řidčeji po 

 lodyze dolů sestupující, na listech lodyžních nikdy nijaké. Vločky: 

 zákrov a stopky úboru šedě neb běloplsťnaté, lodyha méně vločkatá, 

 listy na líci nahé neb trochu vločkaté. vespod bohatě vločkaté neb 

 našedivělé. Oddenek kolmý neb šikmý, krátký, tlustý. Obnovuje se 

 přisedlými výběžky (velmi zřídka výběžky krátkými, tlustými, pla- 

 zi vými). 



V. 0'30 — 0-75 1)1. Květy světleji neb temněji žluté, nikdy sytě neb 

 tmavožluté. nepruhované; čnělka stejnobarevná, H. echioides >> pilo- 

 sella, H. echioides Schloss et Vukot., H. echioides 7. setosum Monn. 

 essai, H. ech. «. setigerum Koch. H. Rothianum Griseb. 



2j. Konoc č(!rvna, červenec. Pisčilá místa, travnaté vršky, křoviště, lilu- 

 bok«' cesty, porůzný obyčejně po.spolitý v střední a jižní Moravě. U nás 

 skupiny : 



L Skupina. Setig-erum N. P. Zákrov 7 — 10 mm <11., rt válcovitý 

 neb vejčitý, lislky jelio velmi úzké až širokounké', .špičatí'. Chlupy na lodyze 

 světlé, bohaté neb dosti hojné, namnoze méně než 6 mm dl. Žlázy na zákrovu 

 a stopkách iiboru skrovné nel» žádní'-. 



1. Sulbsi). setigerum Tauseli. Lodyha 40 — 60 (pěst. až přes 

 100) cm v., tlusťounká až tlustá, přímá neb trochu vystoupavá. 

 Květenství volně latnaté, velmi volné, neobmezené, zprvu stejno-, 

 potom ±: přesvrcholové, a k 1 a d i u m 20 — 50 (pěst. — 130) mm d 1., 

 paprsky 2. rádu 4 — 6, oddálené, štíhlé, řády 4 — 5, úborů 20 — 40. Listy 

 kopinaté až úzce kopinaté, špičaté, trochu nasivěle světlozelené, Hsty 

 lodyžní 4 — 5 až do výše y„ nejdelší člen v hoření polovici lodyhy. 

 Zákrov 8—10 mm dl., ± válcovitě vejčitý s zaokrouhleným, později ± 

 uťatým dolejškem, lístky zákrovní trochu širokounké, 



