421 



Gaud íl. helv. Lodyha 36 — 38 mm v., velmi tenká. Květenství 

 latnaté, volné, stejnovrcholové, bezvětví 8—10 mm dl., paprsky 2. řádu 

 3-5, hoření sblížené, dolení trochu oddálené, velmi tenké, řády 4, 

 úborů 7 — 10. Listy krátké, ± kopinaté, špičaté, sivé, na dolejší 

 polovici 2 — 3 listy lodyžní, Zákrov 5 — 5-5 mm dl., štíhle válcovitý, s do- 

 lejškem uťatým, lístky jeho úzké, špičaté, tmavošedé, s krajem 

 světlým. Listeny šedé. Chlupy na zákrovu a stoncích žádné, n a 

 listech jen po kraji a hlavním nervu, kdolejšku velmi 

 skrovné, tuhé I — 1'5 mm dl. Žlázy na zakrovu a stopkách úbo- 

 rových dosti bohaté, na lodyze nahoře ojednělé neb skoro žádné, dole 

 záhy se ztrácející. Vločky na zákrovu a krajích lístků zákrovních dosti 

 bohaté, na lodyze ±: mírné, na rubu listů i bohaté, stopky 

 úborů šedé. Květy dosti sytě žluté. 



1. calviceps N. P. Tvar nahoře popsaný, u nás posud ne- 

 nalezen. 



2. pilosiceps N. P. := H. praealtum Tausch. in. sched. Lístky 

 zákrovní načernalé, s krajem trochu světlým. Listeny tmavé. Chlupy 

 zákrovu skoro mírně hojné, světlé, 1 mm dl. Vločky zákrovu roztrou- 

 šené, po krajích lístků jeho žádné. 



Kolem Vysoké pece u Karlovské studénky (Oborny) u Vrbna. 



6*33. H. magyariciim N". P. (J. maďarský). Lodyha přímá, tenká 

 až tlusťounká, tuhá, často pevná, ± stlačitelná, jemně podél pru- 

 hovaná. Květenství latnaté neb (často jen v hořejší části) okollčnaté, 

 nahloučené neb (aspoň později) volné, stejno- až silně nadvrcholové, 

 oddělené, neb zh neobmezené, bezvětví 3—30 ( — 50) mm dl., obyčejně 

 však není delší než u H. florentinům, paprsky 2. řádu (2-), 4 — 8 (-12), 

 hoření sblížené neb nahloučené, nejdolejší namnoze trochu oddálené, 

 všecky tuhé, tenké až tlusťounké, šikmo odstálé, řidčeji rozkladité, neb 

 trochu obloukovitě vystoupavé, řády (-2) 4— 6 (-8), úborů až 80, zřídka 

 méně než 10. Listů v rozetce 5-15, tuhých, pevných, sivých, nejvnější 

 vždy poměrně širší a tupější než vnitřní, tvaru kopisťovitému se při- 

 bUžující, nejmnožší dt kopinaté až čárkoví tě kopinaté, špičaté, nejdelší 

 namnoze spolu též nejširší neb trochu nad ním stojící. Ušty lodyžní 

 2—4 (-6), namnoze na dolení části lodyhy, neb též až do Ys výše. 

 Zákrov 5—8 mm dl., ± válcovitý, často štíhlý, na dolejšku (později 

 skoro vždy) uťatý, lístky zákrovní úzké až širokounké, špičaté neb tupé, 

 šedé až černé, s krajem namnoze di světlým. Listeny bílé až tmavé 

 a černé. Chlupy skrovné, často na některých částech, jako na zákrovu, 

 stopkách úborových a lodyze zcela žádné, zřídka někde bohaté, vždy 

 ± tuhé neb štětinaté, takto zvláště po kraji a na hlavním nervu rubu 

 Hstu, na výběžcích velmi rozdílné. Žlázy slabě vyvinuté, na stoncích 

 nebo přec pod květenstvím nezřídka žádné, na listech lodyžních vždy 

 žádné, vyjímajíc pěst. subsp. empodistum N, P. Vločky málo vyvi- 



