450 - 



V. 0-15 -0-30 (— 0-40)m. Květy ± světle žluté, jich zoubky ± 

 ijrvité. H. criniferum Yukot. 



21 Červen, srpen. Skalní štěrbiny u slnuie v Jeseníku. 



1. Siibsp. imdulifolium N. P. — H. villosum Wimm Fl. Schl. 

 1857 p. 305, Flek Fl. p. 266. Lodyha až 32 cm v., dosti štíhlá, trochu 

 zprohýbaná. pruhovaná, na spodku listnatá; namnoze jedno- 

 duchá (pěst. až k dolení Yg rozvětvená). Listy rozetky za květu na- 

 mnoze uschlé, kopinaté, ř a p i k a t é ; listů lodyžnich 5 — 7, dolení 

 kopinaté, na dolejšku zúžené, prostředni až po- 

 dlouhlé, hoření ze zaokrouhleného, vejčitého. 

 spodku zašpičatělé, všecky špičaté, trochu naši vele světloze- 

 lené, silně v 1 n o v i I é a s nasazenými, krátkými, špi- 

 čatými zuby, nahoru znenáhla se umenšujicí a v Hsteny a lístky 

 zákrovní přecházející. Kvétcnství v přírodě namnoze nevyvinuté, byhna 

 lúborná, pěstováním vidličnatá, sotva stejnovrcholová, 2— 5úborná; 

 bezvětví 4 — 12 cm dl., paprsky 2. řádu žádné ( — 4), tlusté, úhel 25—30''^ 

 řády I (—2). Zákrov l6—]Smm dl , široce kulatý, lístky jeho vnější 

 lupenovité. ellipticky kopinaté, světlozelené, zašpičatělé,- 

 rozsochaté, vnitřní užší, dlouze zašpičatělé, tmavozelené. Listenů 

 5—6, lupenovitých, velikých, kopinatých neb vejčitě kopinatých. Chlupy 

 veskrze bohaté, světlé, měkké, skoro až ku spodku lodyhy s černými pod- 

 stavci, na zákrovu a hoření části lodyhy velmi hojné, tam 3 — 4, zde až 

 SfnM dl., na listech až 6;«wdl, Žlázy jen ku konci vnitřních lístků zakrovních 

 roztroušené, jinak scházející. Vločky na zákrovu a listech žádné, nahoře 

 na stoncích bělavou, dole znenáhla nezřetelnou plsť tvořící, as upro- 

 střed lodyhy se ztrácející. Květy živě žluté, vně málo chlu- 

 paté, zuby jen s ojednělými chlupy, čnělka trochu tmavá. 

 Plody černé, právě 3*5 mm dl. 



Ve Velk. kotlině na západním svahu Janovické hole 1834 Grabowskini 

 objeven. Zde při 1400 — 1460r« (Peter) a odtud sahá až na Vysokou holi. 



633X^54:. H. Crrabowskianum N. P. (J. Grabowského). Lodyha 

 přímá, štíhlá, jemně pruhovaná, ku konci rozvětvená, na spodku bez- 

 listá neb hstnatá. Listy na spodku lodyhy nanejvýš 2 (namnoze žádné), 

 nezřetelně řapikaté, kopinaté, špičaté, oddálené zoubkované, trochu 

 nasivěle světlozelené, trochu tuhé až měkké, listů lo- 

 dyžnich 7 — 12, velmi zvolna se umenšujících, ±: podlouhle kopi- 

 natých, dolení ku spodku zúžené, následující se 

 spodkem stejně širokým neb nad ním trochu houslovitě 

 stažené, prostředni a hoření se širokou zaokrouhle- 

 nou až trochu srdčitě objímá v ou spodinou při- 

 sedlé, všecky zoubkované až pilované zubaté. Kvě- 

 tenstvi vysoce vidličnatá. trochu nadvrcholové, 1—2 úborně, bezvětví 



