— 457 - 



1 — 1-5 rjii dl., paprsky 2. rádu žádné — í, tenké, úhel rozvětvení as 

 H0», rády 1—2. Zákrov 13— 15/«,« dl., tlustě vejčitý, později skoro ku- 

 latý, lístky zákrovní širokounké, špičaté, černé, s krajem trochu svět- 

 lejšim, jen nejvnějši trochu volné. Listeny as 2, čárkovité. Chlupy zá- 

 krovu bohaté, světlé, 3— 4//m, na stoncích nahoře' mírné, dole dosti 

 bohaté, světlé 4-6;«w, na hci listů mírně četné, trochu tuhounké 

 3--4 r/im dl., vespod bohatší a měkčí. Žlázy velmi malé, na zákrovu. 

 zvláště ku konci lístků jeho, mírně hojné, jinak žádné. Vločky: na zá- 

 krovu jen po kraji lístků jeho ojedinělé, na stoncích nahoře šedou 

 plsť tvořící, níže až pod prostředek lodyhy v počtu menším, jinak 

 žádné. Čnělky tmavé. Plody hnědé, 4 mm dl. 



V. 0'20— 0-30 w«ř. Květy žluté, zoubky krátce brvité. H. villosum 

 X prenanthoides, H. villosum ^. intermedium Grab., H. villosum ^} 

 dentatum Wimm. Fl. 



2|. Červenec, srpec. Mezi rodiči v skalních šlcrbiiiácli Jeseníka. 



1. normále N. P. Skály na hořením kraji Velk. kotliny 

 1430— 1460 n>, (írabowskim pro území objeven. 



/3) Valdevestlta U. Sclllld. Lodyha jen nahoře, zřídka dX kii spodUu 

 žlázami někdy léžko znatelnými posázená. Lisly travoželené, někdy Iroclm ii;i- 

 sivělé, namnoze bohatě chlupaté, pročež za čerstva často šedě Iřpylivi''. Zákrov 

 it hustě huňatý, s bělošedými, řidčeji se vtroušenými neb převážně bílými, 

 hedbávitými chlupy, zákrovy bezžlázné neb dz zřetelně znalými žlázami po- 

 sázené. 



3. Sect. Alpina Fries. Květy jazykovité -±z roztroušenými, hedbá- 

 vitými chlupy posázené neb jen na zubech -t brvité. Lodyha jen nahoře 

 žláznalá. 



I. Grrex. Alpina genuina (x. Selind. — Subfohosa ohm. Lodyha 



hustě a dlouze huňatá, nahoře hvězdovitě hustě plslnalá, se vtroušenými, velnu 

 malými, sotva znatelnými neb většími žlázkami, 1 úborna, velmi zřídka více- 

 úborná, obyčejně málo- (1 — 3)listá, řidčeji bezlistá. Listy Iravozelené, tenko- 

 blánité, hustě chlupaté, přízemní četné, v čas květu čerstvé, nejhořejší lodyžní 

 skoro vždy lislenovilý. Zákrovy husle a dlouze huňaté, bezžlázné, lístky zákrovní 

 širokounké až široké, nezřídka oba lv;uy na témž úboru, časlo lupenovité. Kraj 

 jazýčků a zuby hojnými, dlouhými, bílými, hedbávitými chlupy brvité. 



634. H. alpinum L. ex. p. (J. horský). Lodyha štíhlá neb 

 přítlustlá, zřídka (jen odrůdy grande Wimm) ztlustlá, ± z p r o h ý- 

 b a n á. přímá, zřídka skoro vystoupavá, lú b o r n á (zřídka !2úborná), 

 dlouhými, na spodku často ztlustlými a černými chlupy a vtroušenými 

 černými štětinkami hustě posázená, nahoře se vtroušenými 

 velmi malými, často sotva znatelnými, řidčeji většími žlázna- 

 tými chloupky, na konci šedoplsťnatá, vločky dole :h 

 hojné, ku spodku v počtu menším neb se ztrácející. Listy pří- 

 zemní v čas květu mnohé neb hojné, nazelenalé, 

 vnější kopisťovitě okrouhlé neb skoro vejčité, 

 vnitřní kopisťovitě- neb podlouhle kopí natě. neb 



