— 458 — 



trochu v křídlatý rapík sbíhavé neb jen na do- 

 lejšku zúžené, prítupé neb přišpičatělé, všecky travoze- 

 1 e n é, b 1 á n i t é, měkké, obak dlouhými, hojnými chhipy šedo-lesklé, 

 celokrajné neb skoro zoubkované, řidčeji zubaté, zuby na konci s při- 

 sedlými žlázkami. List lodyžní 1, obyčejně čárkovitě kopinatý' 

 špičatý, celokrajný, velmi zřídka trochu zubatý, řidčeji 2—3 na hořejší 

 části lodyhy, nahoře v listeny nitkovité neb lupenovité přecházející, 

 nejhořejší vždy listenovitý, zřídka lodyha bez- 

 lista a jen několika listeny posázená. Zákrovyvejčité, kru- 

 želovité, kulaté neb skoro břichaté, na dolejšku vždy za- 

 okrouhlené (11—) 13 — 16 ( — 19) m/M dl., dlouhými na do- 

 lejšku vždy tmavšími chlupy hustě huňaté, bezžlázné, se 

 vtroušenými. chlupy přikrytými vločkami, lístky zák rov ní dosti 

 široké neb široké, vnější přítupé, volné neb skoro rozkla- 

 ditě odstálé, často lupenovité, nejvnitrnější přišpičatělé, -±z při- 

 tiskla, všecky načernale zelené. Jazýčky na povrchu, kraji a zubech 

 s hojnými, tenkými, bělavě hedbávitými chlupy. Gnělky 

 žluté. N a ž k y černé. 



V. 0-08— 0-15 (-0-30) III. Květy zlatožluté. 



2j. Konec června — srpen. Travnaté a kanienilé úklony a hole Sudet 

 přes 120(1 /;/ rozšířen a velmi mnohotvárný, u nás v následujících odrůdách: 



(/) f»euuíiium Wimm. ex p. Lodyha obyčejně štíhlá, listy na- 

 mnoze celokrajné neb nezřetelně zoubkované. Zá- 

 krovy vejčité neb kruželovité, jazykovité koruny 

 méně četné, delší zákrovu, za květu v plochý terč rozlo- 

 žené. 



a) typicum G. Schnd. Šedobílými, na spodku tmavšími 

 chlupy huňatý. Lodyha zt: zprohýbaná, bezlistá neb na 

 dolejšku s listem čárkovitě kopinatým, celokrajný m. Lístky 

 zákrovni načernale zelené. 



Ve vyšších polohách Sudet: na Pradědu (Spilzner)!, rostliny tomuto tvaru 

 blízké mezi Koldštýnským Sněžníkem a Koperníkcm (Oborny), na Suché kupé, 

 Klads. Sněžníku, Hockšaru, ruhrmannšlýnu, Vysoké holi a ve Velk. kotlině. 



|3) a 1 b O v i 1 1 o s u tn. Froel. = H. holosericeum Backh. pro sp. 

 Odění z chlupů b ě 1 o h e d b á v i t v c h j- vtroušených neb z větší 

 části jen z chlupů bělohedbávitých. Lístky zákrovni načernale zelené. 



V Jeseníku rozšířen. Petršlýn, Vysoká hole, Mravenčí vrch, Jelení stu- 

 dénka, Břidlicová hole a j. (Oborny), Praděd, Leiterberk (Spitzner), Koperník, 

 vodorovná stezka od Ovčírny k Franl. myslivně, Svinský j)nkop, Velk. kotlina, 

 llcilig^enhubl. 



y) n i g r o s e t o s u m G. Schnd. Odění tmavší. Lodyha přímá, 

 nahoře se štětinkami černými do huňatého odění zL hojně vtrouše- 

 nými, na konci s roztroušenými, většími žlázkami. 



