— 466 — 



okrouhlené neb tupé, větší vždy špičaté, všecky oddálené zoub- 

 kované, řidčeji s několika většími zoubky, na konci stopkatými žlá- 

 zkami posázenými. Listy lodyžní (1 — ) 2-3 (—8), nejdolejší pří- 

 zemním podobný, kratičce řapíkatý, řapík křídlatý (řidčeji dlouze 

 řapíkatý), prostřední a hořejší podlouhle kosníkové, 

 poloobjímavé neb (řidčeji) objímavé neb širokou spodinou 

 přisedlé, dolejší Jz zubaté, prostřední a hořejší zoub- 

 kované neb celokrajné, všecky špičaté, nezřídka s ně- 

 kolika většími zuby. Zákrovy vejčité neb skoro kulaté, 

 vždy na dolejšku zaokrouhlené (10—) 11 — 12 (-13) mw dl., chlupy 

 tmavými, skoro černými prostředně posázené, s vtrou- 

 šenými hojnými žlázkami a skrovnými vločkami, lístky zá- 

 krovní příširoké, zašpičatělé, vnější skoro černé, na kraji trochu bledší, 

 nejvnitrnější bledší, s krajem bledým, všecky nad úbory nerozkvětlé 

 sotva čnějící. Zuby jazýčků kratičce brvité. Gnělka tmavá. Nažky na- 

 černalé. 



V. (O-IO—) 0-20 -0-30 (— 0-40) w. Květy živě zlatožluté. H. nigres- 

 cens W. Gr. et Wimm. ex p. non Willd, H. amplexicaule Tausch. non 

 L., H. epimedium Gelak. non Fries. 



2j- Červenec, srpen. Luka, travaaté stránř', hole vysokých lior, rozsiien 

 v Sudelách. Na Mechové stráni n Karlovské sludénky, pořídku a Neuhaiis- 

 berku, Černá- a Suchá kupa, Stříbrnické hájenislví při výslnpu na Klads. 

 Sněžník. — Na Klads. Sní-žníku (Uechirilz sen., Tausch.)!, Sálviz u Star. incsta 

 (Preusse). V Jeseníku hojný: Hockšár (0. Reinhardl), Mal. hole a Fuhnnannslýn 

 (Bachmann), Studénková hole, Hladová sh-áň, Praděd, Pelrštýn, Yelk. kotlina 

 (Uechtritz)!, Mal. kotlina, Wiesen- a Steinberk nad Star. vsí (Freyn), Vysoká 

 hole, Maják, vodorovná cesia mezi Pelrštýnem a Franl. inyslivnou, Mravenči 

 vrch, Velk. Jelení hřeben, Břidlicová hole a odlud přes Pecové kameny až ku 

 Ztraceným kamenům nad Klepačovem (Oborny)!, Keilig, Uhuštýn, Velk. a Mal. 

 Jezernik, u Svýcarny (Spilzner)!, Volská luka, u Císařské boudy, Šosskamm. 

 Červený vrch. Medvědí hřeben. Česnekový příkop. Děd, kolem 0\'c;írny a mezi 

 loulo a Pradědem, Svinský jiřikop, Zámeček, Heiligenhiibl. 



68*^. H. stygium Ueehtr. Jahrb. d. sch. G. 1875 (J. podsvětní.) 

 Lodyha štíhlá neb přítlustlá, trochu zprohýbaná, pevná, 

 něco draslavá, na dolejšku často i s řapíky hnědočerveně zbarvená 

 a skvrnatá a zde měkkými bledými chlupy posázena, 

 nahoře skoro lysá, na konci s několika žlázkami a ± hojnými 

 neb skrovnými vtroušenými vločkami. Květenství vysoce vidličnaté 

 (1 — )2— 4 úborně (zřídka latnaté, chudoúborné), stopky přítlustlé 

 neb štíhlé, přímé neb obloukovitě vystoupavé (u stat- 

 nějších bylin na dolejšku rovnovážně odstálé, nahoře obloukovitě vy- 

 stoupavé), všecky šedovločkaté a chlupy tmavými, na spodku černými 

 a žlázkami ±: hojně posázené. Listy tmavozelené, skoro na- 

 sivělé, pevné, na líci často lesklé, jen po kraji a střední žíle měkce 



