— 476 — 



kratičce řapíkaté, v ř a p i k měkce a dz hojně chlupatý sbíhavé, na 

 konci špičaté njb ^hzakončité (řidčeji tupější), chobot- 

 natě neb oddálené zubaté, zuby na dolejšku hlouběji zastřižené, všecky 

 žlázonosné a ku předu namířené. Listy lodyžní 1—2 (velmi zřídka 

 žádný), obyčejně 1 u prostřed lodyhy neb hlouběji vetknutý, úzce ko- 

 pinatý, špičatý, na dolejšku v řapík krátký zúžený neb zúženým 

 spodkem přisedlý, zubatý neb zoubkovaný, řidčeji skoro celokrajný, 

 druhý (je-h vyvinut) obyčejně šidlovitý. Zákrovy štíhle vej- 

 ci t é, odkvetlé kulaté, 10 — 12 ( — 13)/////^ dl., chlupy měkkými, ble- 

 dými trochu chlupaté, b e z ž 1 á z n é, ± š e d o- plsťnaté, 

 lístky zákrovni úzké neb příširoké, špičaté, zelenavě 

 nace malé neb tmavší, na kraji ±, obyčejně hojně 

 vločka té. přítisklé, nad mladistvé úbory trochu čněj i cí. Ja- 

 zýčky lysé. Gnělky tmavé. Nažky černé, chmýří špinavě bílé. 



V. (0-15— ) 0-Í20— O 25 (—085) in. Koruny bledě zlatožluté. H. 

 murorum a. genuinum L. 



2j- Pocálek kvěliia in'h iioztlřjí. liavnalé ;i kaiueiiilé slráiií', poiídku. 



(í) genuinum. Listy ± sivoi^elené, tuhé, skoro lysé. zákrovy 

 bledší, byhna statnější. 



U nás posud nenalezen, bezpocliyby jen jiiclilediuil. 



/3í) alpestre Lindebg. Listy trochu nasivělé, skoro travozelené. 

 měkčí, obyčejně obak chlupy krátkými '± hojně neb roztroušeně po- 

 sázené, zákrovy tmavší, Ustky zákrovni trochu načernalé, bylina cela 

 slabší někdy trochu žláznatá. 



Posud jen ve Velk. kotlině (Fioinus 1883). 



042. H. plumbeum Fries. (J. olověný.) Lodyha tenká nel) 

 štíhlá, zřídka přítlustlá, trochu zprohýbaná, nezřetelně pruho- 

 vaná, v e 1 m i 1 y s á, u byhn lúborných jen na konci trochu chlu- 

 patá. Květenství vysoce vidli čnaté, někdy s třetí lúbornou, 

 hlouběji vetknutou stopkou, neb 1 úborně (zřídka vidličnatě latnate, 

 chudoúborné), stopky štíhlé neb velmi tenké, nestejné, 

 přímé neb trochu obloukovité, na konci trochu chlupaté, jen 

 zcela nahoře, se skrovnými vtroušenými vločkami, b e z ž 1 á z n é 

 Listy papír ovité tuhé, na líci olověně zelené, nej- 

 častěji tmavě skvrnité, vespod buď bledě nasivělé neb ± fialově zbar- 

 vené, obak lysé, jen po kraji několika měkkými, velmi ten- 

 kými chlupy brvité, řapík bohatěji chlupatý; přizemní v čas 

 květu četné zelené, dlouze řapíkaté, vnější opakvejčité. 

 vejčité neb podlouhle kopinaté, na konci zaokrouhlené 

 neb tupé, trochu hrotité, vnitřní podlouhle kopinaté, 

 užší než vnější, zašpičatělé neb špičaté, všecky obyčejně chobotnatě-, 

 k dolejšku oddálené- neb střihané zubaté, na spodku uťaté neb 



