— 480 



žláznaté. Listy měkké, světle zelené, na líci, k dolejšku 

 a po kraji prostředně neb ± hojně chlupaté, chlupy po straně 

 kratší, na kraji a ves;^d na nervu delší, přízemni v čas květu 

 nejčastěji všecky uschlé, řidčeji 1 neb několik zelených, 

 podlouhle elliptické, na konci zaokrouhlené, větší 

 často šikmě hrotité, všecky nepravidelně chobotnatě neb skoro stří- 

 hané zubaté, zuby oddálené, žlázonosné, často větší s men- 

 šími se střídající. Listy lodyžni nahoře znenáhla se 

 umenšující, dolejší dlouze-, prostřední kratičce řapi- 

 katé, nejhořejší přisedlé, všecky elliptické neb široce opak- 

 vojčité (někdy jsou listy užši, ± široce kopinaté), příšpičaté, zřídka na 

 konci trochu zaokrouhlené, všecky hrubě zubaté, zuby do- 

 le n i (zřídka) někdy nazpět namířené, prostřední 

 skoro rovnovážně odstálé, ostatní neb všecky ku předu 

 namířené. Zákrovy podlouhle vejčité, S—9 mm dl., tenkými 

 ž 1 á z k a m i a ku spodku roztroušenými vločkami posá- 

 zené, lístky zákrovní vnější přitup é, všecky tmavo- 

 zelené, se širokým bledým krajem. Jazýčky zlatožluté. 

 Gnělky nažloutlé neb žluté. Chmýří špinavě bílé. 



Porůzný. Kolem Adamova, ve Krlinskýeh lesích a v údolí Nedvédičky 

 11 Ponišlýna. — V okolí Prcsléjova : na Obro\ e Noze, \" lesích drahanských 

 v Maršenu, u Stinavy, Hradiska (Spilzner, jako H. vulg. v. laUfolium W. Gr.). 

 TdoH Dyje u Znojma a u Devíti mlýníi blíže Znojma (Oborny, jak H. vulg. v. 

 JatifoUum W. Gr.), Slavický les a Liští u Třebíče (Zavřel jako H. vulg- v. 

 lat. W. Gr.). 



(') calcig'eiiimi Kehm. pro spec. Lodyha štíhlá , přitlusllá 

 neb tlustá (35 — ) 30 — 40 ( — 50) cm v., přímá neb trochu zprohýbaná, 

 tuhá, dosti draslavá, nahoře ± hranatá, dole trochu nad 

 spodkem špinavě fialová neb načervenalá, lysá neb jen nahoře chlu- 

 patá. Kvotenstvi 'Ž— neb často latnatě viceúborné, silně n a d- 

 vrcholové, často s větvemi oddálenými, z úžlabí listův uprostřed 

 lodyhy neb hlouběji vyniklými, stopky oddálené, přímo neb 

 skoro oblouk ovitě vystoupavé, dolejší značně prodloužené, 

 ku konci šedoplsťnaté, dole dz hojně vločkaté, bez chlupů v 

 a ž 1 a z (aneb jen u tvarů na žulové půdě vyrostlých s několika žlá- 

 zami). Listy tuhé, světle neb trochu tmavozelené, 

 ±: n a s i v ě I é, vespod bledší, lysé neb jen na kraji trochu 

 brvité, přízemní v čas květu uschlé neb nemnohé zelené, 

 (obyčejně široce) kopinaté, vn ěj ší elliptické, všecky v krát ký 

 ř a p i k s b i h a v é, vnější tupé, trochu zubaté, vnitřní přítupé neb 

 špičaté, hrubě zubaté, zuby na konci žláznaté, lodyžni-S — 5. 

 dolejší přízemním podobné, leč hlouběji zubaté, v krátký řapik zúžené 

 neb zúženým spodkem přisedlé, hořejší často užši, zúženým spodkem 



