— 482 — . 



k dolejšku a vespod prostředně-, podél hlavního nervu však hojněji 

 chlupaté, přízemních, v čas květu 2—5 zelených, vnější elliptické neb 

 podlouhle opakvejčite, řapíkaté, řapík krátký, široce křídlatý, na konci 

 zaokrouhlené, často hrotité, vnitřní podlouhle kopinaté, přítupé, zne- 

 náhla v řapík prostředně dlouhý, široce křídlatý sbíhavé, všecky od- 

 dálené zoubkované, řidčeji chobotnaté zubaté, přítupé neb špičaté. Listy 

 lodyžní 3 — 7, nahoru znenáhla se umenšující, kopinaté, dolejší na 

 spodku na spůsob řapíku zúžené, poloobjímavé, ostatní spodkem trochu 

 zúženým přisedlé, všecky špičaté, oddálené zoubkované neb trochu 

 zubaté, nejhořejší namnoze celokrajné. Zákrovy podlouhle vál- 

 covité, na dolejšku zaokrouhlené (11 — ) 12 — V6 mm dl.^ 

 s černými štětinkami a několika vtroušenými žlá- 

 zkami, sotva někdy vločkaté, lístky zákrovní příširoké, 

 všecky tupé, vnější načernale zelené (suché tmavé), vnitřní 

 špinavé zelené, s bledým krajem, nejvnitrnější bledší, všecky nad 

 mladistvé úbory sotva čnějící. Jazýčky lysé. Gnělky tmavé. Nažky 

 světle hnědé, 



V. (0-20 -) 0-25 - 040 w. Koruny zlatožluté. 



2j- Sríjen, září. Luka a travnaté stráně, pořídku a jen v Jeseníku. Na 

 horním kraji Velk. kotliny! Krausem 1846 pro území objeven. Hladová stráň 

 (Krause), ojediněle na Leilerberku, úklon k Tomášovu 1879, hojněji na Pradědu, 

 svah ku pramenům Opavy!, řidčeji na Mravenčím vrchu při cestě od Frant. 

 myslivny k Hlínové boudě u Wiesenberka as při 1300 )n. (Oborny). 



II. SerieS. Accipitrina FrieS. (Aphyllopoda Celak.) Obnovuje 

 se pupeny + krátce stopkalými, podzemními, dosh tuhými, poměrně velikými, 

 které obyčejně v klidu přezimují a teprv z jara v hustě listnatou lodyhu se vy- 

 vinují (zřídka vyvinují se již na podzim za příznivého počasí některé pupeny a pře- 

 zimují pak jako rozetky). Listy lodyžní ^t značně četné, nejdolejsí list lodyžní 

 jest menší než lisí nad nim stojící, dolejší listy lodyžní v čas květu obyčejně 

 všecky uschlé. 



A) Pseudopulmonarea Fries. ampl. Zákrov ■±_ nmoho- 



řadý, listy lodyžní nikdy oljjímavé, nejčaslěji zúženým spodkem přisedlé neb 

 dolejší a prostřední řapíkaté, lodyha velmi zřídka chudolislá, nejčaslěji umoholislá. 

 Jazýčky obyčejně lysé, velmi zřídka brvité. 



5. SectiO. Trideiltata Fries. Lodyha nmoholistá. Líslky zákrDvni 

 nepravidelně střechoyité, vnilřní skoro stejně dlouhé, vnější mnohem kralší. Listy 

 lodyžní rúznotvárné, dolejší a prostřední mnohem větší než hořejší. Kvělenslví 

 větevnalé, latnaté neb skoro hroznovité. 



645. H. laevigatum Willd., nec Griesb. nec, alior. (J. hladký.) 

 Lodyha štíhlá, řidčeji tlustší, často přímá, zřídka trochu zprohýbaná, 

 ± nezřetelně pruhatá, nechlupatá neb trochu chlupatá, bezžlázná, ku 

 konci často trochu vločkatá. Květenství latnaté, řidčeji skoro 

 hroznovité, často silně rozvětvené, mnohoúborné, zřídka chudoúborné 

 (nejřidčeji 1 úborné), stopky přímo odstálé, silně prodloužené neb kratší, 

 nechlupaté, -t vločkaté, velmi zřídka s někohka vtroušenými žlázkami. 



