— 483 — 



Listy travozelené, vespod bledší, lysé neb jen na kraji ku 

 spodině trochu chlupaté, přízemní v čas květu uschlé neb velmi zřídka 

 nemnohé zelené. Listy lodyžní ± četné, podlouhle kopinaté, k dolejšku 

 nejčastěji s někoHka většími zuby, nejhořejší mnohem menší, často 

 celokrajné, dolejší řapíkaté, hořejší přisedlé, nejdolejší (v čas květu 

 nejčastěji uvadlé) tupé neb na konci zaokrouhlené, ostatní špičaté ijeb 

 na konci skoro zakončíte, všecky neobjímavé. Zákrovy válcovité, 

 na dolejšku zaokrouhlené, s nemnohými krátkými 

 chlupy, velmi zřídka s několika vtroušenými žlázkami neb nechlupaté, 

 na spodu a po kraji lístků zákrovních i roztroušeně vločkaté neb 

 zcela lysé, lístky zákrovní chudořadé, vnější pří široké volné, 

 zašpičatělé, nejvnitrnější stejné, užší, ^ zakončíte, všecky bledě ze- 

 lené neb (u tvarů alpských) tmavší neb načernalé, odkvetlé na konci 

 stažené. Jazýčky lysé neb velmi zřídka ± brvité. Gnělky žluté neb 

 nažloutlé, posléze tmavé. Nažky černé. 



V. 0"20 — 1*00 M. Koruny bledě neb sytě zlatožluté. 



2|- Prostřed července, srpen. Světlé lesy, křoviště, návrší, stráně, od roviny 

 až do vysokých hor rozšířen. 



a) g-eimiiium. Lodyha (20-) 30—60 (—100) cm v. Listy lo- 

 dyžní pravidelně oddálené, nahoře (nejhořejší vyjímajíc) znenáhla se 

 umenšující. Zákrovy 10 mm dl., hstky zákrovní bledě neb tmavě zelené, 

 nejvnitrnější často jen nazelenalé, všecky s bledým krajem, jazýčky 

 bledě zlatožluté. 



1. normale = H. tridentatum Fries. Epic. pro spec. H. rigidum 

 Wimm et Aut. plur,, non Hartm., H. vulgatum d laevigatum W. Gr. 

 Lodyha 40 — 80 cm v., tenká neb přítlustlá, přímá, často pruhatá, na 

 dolejšku načervenalá, 6 — mnoholistá, mnoho-, zřídka chůdo- neb 

 lúborná. Listy měkké neb dosti tuhé, travozelené, řidčeji 

 trochu nasivělé, přízemní v čas květu velmi zřídka některé zelené, 

 široce kopinaté, v řapík křídlatý zúžené, tupé, lodyžní 

 obyčejně podlouhle kopinaté, zubaté, zubů několik větších 

 (často 3 obak kraje), nejdolejší skoro kopisťovitě kopinaté, tupé neb 

 téhož tvaru co následující, v řapík ± dlouhý, křídlatý zúžené, špičaté 

 (nejdolejší v čas květu nejčastěji uvadlý), prostřední a hořejší 

 širokou neb zúženou spodinou přisedlé, hořejší často 

 mnohem užší než ostatní, nezřídka jen zoubkované. 



Světlá lesní místa, kraje a cesty lesní, stráně, v rovině a předhoři až 

 k 900 7n rozšířen, v Jeseníku sahá až k 1300 ;«. V brněnském kraji: u Klobouk 

 (Oborny), Adamov, Vranov, Blansko, Sloup, Krumlov, Vedrovice. — V Prostě- 

 jovsku: v Hatích u Brodku, na Charpovci u Urěic, na St. Plumlově, u Bousína, 

 Otinovsi, u Lulce (Spi(zner). Ve znojemském kraji: v lesích kolem Znojma 

 a Vranova (Oborny). V česko-moravském pohoří a v sev. Moravě: kolem 

 Třebíče (Zavřel), kolem Sicherskýeh rybníkův u Slavonic a v údolí Dyje u Star. 

 Hobzi (Oborny), Nová říše. Panské nivy a j. u Telče, Dačice, Bystřice n. P., 



31* 



