— 484 — 



Dvořiště, Vršany, u Křivého javoru, Bralrouovská u Lhotky, Melkovice, Jiin- 

 rainov, Chrastice, Star. město. — U Slřehié s úbory černými, n Maršíkova 

 a Teplice, zde ještě ve žíiačné výši (Oborny), Sobolín, nezřídka u Velk. Losina, 

 Ohrenberk u Bukovic, Rejhotice, Nov. v(^s, Fiehlberk n Kopřivová, Pusté Žibři- 

 dovice, Křemenný příkop, Franl. mysii\ na. Peršl a j. lu. u Rymařova, Smrčky 

 u Jamrtic, Dobytčí les u Budišova. — V uh. hradištském kraji : les Bzinek 

 a "Sv. Florianek u Bzence (Bubela), Uii. Brod, Bojkovice, Ostravice, — Ve 

 východní části : u Jindřichova a Spálová (Schlosser), na Ondřejníku a Lyáé hoře 

 u Frýdlandu, při pramenech Odry a j. (Oborny), na Osyčine u Príbora (Czížek), 

 v lese pod Staudlem u Místku (Gogela). Ve Slezsku : u Oder, Jablunkova, Tě- 

 šína, Frývaldova, Gráfenberku a ve Vidná vsku. 



2. g r an d i d e n t a t LI m Uechtr. Bylina statná 60 — 100 cm v. 

 Květenství skoro hroznovitě latnaté, mnohoúborné, stopky značně pro- 

 dloužené. Listy 1 o d y ž n i četné (až 30), dolejší veliké, 

 všecky široce kopinaté, velmi hluboce zubaté až 

 skoro perenodílné, zuby až 30 tnm dl., často delší než příčný 

 průměr, čárkovité neb čárkovitě kopinaté. Zákrovy 10 /ww dl., skoro 

 lysé, lístky zákrovní bledě zelené, se širokým bledým krajem. 



Velmi poiidkii. Na Jelenici u Uslronč (Na,i;el) a podobný tvar u Třebíče 

 (Zavřel). 



3. a n g u s t i f o 1 i u m Uechtr. Lodyha ztuhá přímá 

 20-25 lista. Listy úzce kopinaté, dolení až 20 cm dl. a jen 

 2 cm š. . zubaté, prostřední krátce, leč zřetelně rapíkaté. 

 Úbor y m a 1 é v květenství rozloženě větevnatém. 



Rozšířen. Písařky ii lirna (Czížek). Ve znojemském kraji: u Númčšlč 

 (Roemer), Bratovský les u Vranova, údolí Dyje u Devíti mlýnu u Znojma, 

 v okolí Čížova a Podmole, v městském lese u Slavonic (Oborny), u Vsetína 

 (Bubela), Mor. Budějovice, Černý les u Zámku Ždáru, u Oder a ve tvaru pří- 

 buzném u Jíogušovic. 



b) íilpestre F. Scliultz = II, gothicum Fries p. part. Lodyha 



(20—) 25 — HO (— 45) <■/// v., štíhlá neb přítlustlá, dole hustěji listnatá 

 nahoře s listy oddalenějšiini neb silně oddálenými, chudoúborná. Listy 

 zelené, často tužší a skoro nasivělé, přízemní v čas květu uvadlé, do- 

 lejší lodyžní nejčastěji úzce kopinaté, hořejší (často i prostředni) na 

 dolejšku zaokrouhlené, skoro opakvejčité, zakončíte neb úzce čárkovité 

 kopinaté, na dolejšku zúžené, všecky zubaté neb zoubkované, hořejší 

 obyčejně mnohem menší než dolejší, nejdolejší v čas květu často 

 uschle. Zákrovy 9 ( — 10) nnu dl.. skoro nevločkaté, lístky zákrovní 

 načernalé neb silně tmavozelené, nejvnitrnější bledší, nejvnější stejno- 

 barevné, nejvnitrnější zť obroubené. Jazýčky sytě zlatožluté, suché 

 pomorančově žluté. 



Horní Inka, Iraviiah" úkloiiy a stráně, |H.siid j('i\ \ .Icscnílvii a (ie^kydácli. 

 Lysá hora (Oborny). V Jes(>níkii : Kopři\ na u (iniťenberkn (Wichura), ve Vdk. 

 a Mal. kotlině (Uechtritz), Franl. myslixiia, .Mravenci vrch, cesta k Vlčí jámě, 

 Studénková liole, úklon k Šuniiié Tis.-, na IMadcdu, Jaiiovická hole, Pelršlýn, 



