- 486 — 



spět ohnuté. Jazýčky lysé. Čnélky žluté, posléz tmavé. N a ž k y 

 černohnědé. 



V. 0-20— 0-75 m. Koruny zlatožluté. 



2j. Prostřed července — podzim. Suchá luka, úklony skalní, stráně, kopce, 

 lesy, křoviště. Y celém území až do hor obecný. U nás v odrůdách: 



/?) 1 a c t a r i s Bert. p. sp. Byliny nízké, chudoúborné. Listy po- 

 dlouhle vejčitě až ellipticky kopinaté, dosti široké, obyčejně tupé, 

 s nemnohými zoubky až celokrajné. Vnější lístky zákrovní méně nazpět 

 ohrnuté. 



Na lukách zvláště horských: jako v údolí Sudet a a^ údolí Dyje pod Ra- 

 kousy a u Slavonic (Oborny), Velk. Meziříčí, Velk. Losin, Bludov, Rymařov, 

 Vítkov, Malenovice. 



7) coronopifolium Bernh. p. sp. Listy prodloužené, čár- 

 kovité, obak s 2— 4 většími zuby. f. linearifolium Neilr. Listy čárko vité, 

 hořejší užší. 



Na Metylovské hůrce u Frýdlandu, u Oder. — f. linearifolium Neilr. Ne- 

 zřídka na kamenité a nevzdělané půdě, jako kolem Brna, Vyškova ald. — Na 

 Planině u Dětkovic poblíž Prostějova (Spitzner). 



648. H. rigidiim Fries. Epicr. str. 133 non Hartm (J. tuhý). 

 Lodyha nezřetelně pruhovaná, přímá, tuhá, skoro lysá 

 až odstále roztroušeně bělohuiiatá, stejnoměrně hustě listnatá. Listy 

 všecky stejnotvarné, tuho unce pevné, přisedlé, ši- 

 roce- až vejčitě kopinaté, od spodku až ku prostředku 

 zubaté, zašpičatělé, drsné neb též olysajicí, namnoze brvité, 

 nezřetelně 3žilné, s žilami volně rozvětvenými. Úbory prostředně 

 velké, vlatnatém klasu. Zákrovy zelené, suché na- 

 ce male zelené, dole zaokrouhlené, šedě vločkaté až 

 úplně lysé; lístky zikrovní tupé, pravidelně střechovité, 

 m n o h o ř a d é, jednobarevné, jen vnitřní obroubené, vnější 

 poněkud odstálé- Gnělky načernalé. Nažky černohnědé. 



V. 0-40— 0-70 m. Koruny zlatožluté. Od H. boreale značnou tu- 

 hostí a lysostí, listy užšími, jen v dolení polovici zubatými, zřetelně 

 žilkovanými ; od H. tridentatum Fries. mnohořadými, pravidelně stře- 

 chovitými lístky zákrovními rozdílný. 



■4 Červenec, srpen. Suchá, výslunná místa, světlé křoviny, kraje lesní, 

 pořídku. Údolí Svitavy mezi Brnem a Adamovem, Písařky u Brna, údolí Dyje 

 u Znojma, Veskovský les mezi Znojmem a Citonicemi, údolí Dyje u Hardeku 

 (Oborny). V lesích u Líšně a Soběšic. — Při cestě mezi Zábřehem a Václa- 

 vovem (Pánek). 



A) Accipitrina genuina Fries. Lístky zákrovní více- neb 

 mnohořadé. Listy lodyžní skoro všecky nebo přec některé ± objímavé, neb 

 širokou spodinou přisedlé, nejdolejší řapíkalé. Jazýčky někdy trochu brvité. 



7. Sect. Sabauda Fries. Lodyha mnoholistá. Lístky zákrovní pravi- 

 delné střechovité, vnější mnohořadé a jako stopky liezžlázné, (příliskle neb) 



