— 487 



vněiší aspou částečně odstálé, s přímým koncem. Ušly lodyžní uestejiiolvárné, 

 hoření a prostřední poloobjímavé nt'b širokou spodinou přisedlé. Jazýčky lysé. 



aa) Boreales. Zákrovy načernalé, řidčeji tmavo- až špinavozelené. 



649. H. l)oreale W. Crr. 1829. Fries. Symb. a Epicr. 1848 (J. se- 

 verní). Lodyha přitlustlá neb ztlustlá, přímá, řidčeji nahoře trochu 

 zprohýbaná, zřetelně pruhovaná, na hořejší části, řidčeji 

 pod ní ± hustě chlupy dlouhými neb krátkými posázena, 

 bezžlázná, řidčeji na konci s několika vtroušenými vločkami neb 

 celá lysá, vždy mnoholistá. Květenství skoro okoličnatě 

 1 a t n a t é neb skoro hroznovité, nejčastěji mnohoúborné, 

 stopky skoro přímé, přítlustlé neb štíhlé, na konci ztlustlé, prostředně 

 vločkaté, ostatně lysé. Listy tuhé, tmavozelené, vespod bledší, síťnatě 

 žilnaté, obyčejně obak lysé, řidčeji »'zvláště z mládí) měkkými, posléz 

 se ztrácejícími, chlupy posázené, nezřídka po kraji trochu brvité, hořejší 

 nejčastěji zcela lysé, přízemní v čas květu vždy uvadlé. Listy lodyžní 

 dolejší menší než následující, široce opakvejčité, na konci zaokrouhlené, 

 zúženým spodkem trochu objímavé (v čas květu skoro vždy uvadlé), 

 následující podlouhlé, v krátký řapík zúžené, zašpičatělé, prostřední 

 kopinaté neb opakvejčité kopinaté, buď kratičce řapikaté neb přisedlé, 

 hořejší široce okakvejčité, na spodku zaokrouhlené, přisedlé neb trochu 

 objímavé, všecky na kraji od spodku až ku prostředku zubaté neb 

 zoubkované, často s několika většími zuby (jako u H. tridentatum), 

 zašpičatělé neb špičaté, u prostřed lodyhy často nejhustší, nahoře pře- 

 trhovaně oddálenější a mnohem menší. Zákrovy vejčité neb trochu baňaté 

 (10 — ) 11 — 12 nim dl., zcela lysé neb s několika bledými, krátkými 

 chlupy a na dolejšku s několika vtroušenými, nikdy četnými vločkami, 

 lístky zákrovní střechoví tě mnohořadé, široké, tupé, vnější často 

 na konci ohnuté, volné, všecky tmavo-zelené neb načernalé 

 (suché černé). Jazýčky lysé. Čnělky tmavé. Nažky zralé skoro 

 černé. 



V. 0'30— 1-50 m. Koruny zlatožluté. H. sabaudum Aut. plur. non 

 L., H. commutatum Becker, Lindbg., H. silvestre Tausch. 



4 Počátek srpna — říjen. Suché lesy, křoviště, kopce, stráně, od roviny 

 až do předhoří hojný až obecný, obecný v střední a jižní, hojný v sev. Moravě, 

 zde ještě u Wiesenberka (Pánek), u Bukovic, Rejhotic, Rymařova a Jamrtic. — 

 Ve východní části ještě u Místku (Gogela), u Frenštátu, Frýdlandu. — Huk\aldy 

 u Příbora (Czížek). Ve Slezsku : obecný v Těšínsku, v krajině oderské a ještě 

 kolem Krnova na Eiehberku u Kostelce. Tvar a šířka listů i barva zákrovů velmi 

 proměnlivý. U nás v odrůdách : 



/?) chlorocephalum Uechtr. Lístky zákrovní i suché kalně 

 zelené, nejvnitrnější na konci často načervenale hnědé. — Úzkolisté, 

 na konci skoro bezhsté tvary jsou H. obliquum Jord. podobné. 



Porůzný. Kozí žleb u Bilovic (Oborny), Christianův háj na Babím lomě 

 (Czížek), údoH Svitavy u Brna, u Bučovic. — Na Charpovci a Prostějova, 



