— 492 — 



21. Srpen, září. Travnaté stráni' a křovištč. V Sudi-lách rozšířen a oby- 

 čejní; pospolilý, v Beskvdách jen na Baraiiií (Kolbenheger). U nás ve tvarech: 



a) geiminiiin 



1. bu p 1 e urif o 1 i u m W. Gr.. Tausch. Bylina větší a statnější. 

 Lodyha tuhá. namnoze sem a tam zprohýbaná. Listy světle zelené, 

 měkké, širší, vejčitě podlouhlé, jemně zoubkované, prostřední zřetelněji 

 hcuslovité, na spodku hluboce srdčitě ouškaté. Úbory malé, četné, na 

 stopkách oddálenějších, rozkladitých. Lístky zákrovní užší. Kraj koruny 

 na mnoze zřetelně brvitý. H. prenanthoides Vili. Précis III. p. 2. 



i() normále. 



V Jeseníku rozšířen. S potoky sestupuje až k S50 w do údolí, jako při 

 Tise u Annaberku, na úpatí Leiterberku, tésnř nad niyslivnou při chrámu 

 Sv. Huberta u Karlo vské studénky (Niessl), hojněji ve vyšších polohách : 

 Leiterberg, Studénková hole, Wiegenšlein, Medxřdí hřeben. Mravenči vrch, 

 f. lanceolata s kopinatými až O' i 5 /// dl. a jen 20^ — 24 itnii š. listy v zales- 

 něné části Pradčda a v údolí Tise u Annaberku, tvar s listy dlouhými, úzkými 

 a zřetelné zubatými na Leiterberku (Oborny), údoH Sumné Tise, Uhuštýn (Spitzner) 

 Černá kupa, Kladsk, Sněžník, Koperník, Drehberk a úklony jeho, Velk. a Mal. 

 Jezerník, úklony Pradědu směrem k Svýcarně, S\inský a Medvědí příkop, Velk. 

 Jeleni hřeben. 



/?) s u b a n g u s t i f O 1 i u m G. Schnd. Listy lízké, prostředni 

 lodyžní zřetelně houslovité, zřetelně siťnatě žilnaté, úbory malé. 



V Jeseníku porůzný a často s anguslifolium Gúnlh. zaměňován. Černá 

 kupa, u Císařské boudy, Velk. Jezerník, Petrštýn, Jelení Hřeben, Horndlštýn až 

 na Hofberk u Klepačova 



'/) ramigerum Fries. Byhny vysoké s lodyhou hustě listnatou, 

 silně větevnatou, bohatě- až 40LÍbornou a delšími posléz rozkladitými 

 větvemi. 



Posud jen na Leiterberku (Grabowski). 



2. perfoliatum Froel. Statný. Listy veliké, široce podlouhlé 

 (30—45 mm š.), na dolejšku hluboce srdčité, s laloky širokými, zaokrou- 

 hlenými se dotýkajícími neb kryjícími, celokrajné neb velmi jemně 

 zoubkaté, nejhořejší široce vejčité. 



Velmi pořídku a ojedinělé. V Jeseníku: Velk. kotlina (M. Winklcr) a dle 

 Oborného podobný tvar na Mravenčím vrchu u Wiesenberka a na Kriechu nad 

 Teplicemi. 



h) aiiíiustifolium (xiinth., Gr. Wimm. Enum. etc. 1834, Tausch. 

 Flor, 1828. Lodyha ztuha přímá. Listy tmavozelené, poněkud tuhé, 

 užší, podlouhle kopinaté, řidčeji čárkovitě kopinaté, jemně zoubkaté 

 až zubaté, zřídka skoro celokrajné, spodinou méně hluboce srdčitou 

 objímavé neb poloobjímavé, prostřední nezřetelně neb sotva houslo- 

 vité. Úbory trochu větší, na stopkách více přímých nahloučené. Lístky 

 zákrovní širší, načernale zelené. Kraj koruny obyčejně slaíjěji brvitý, 

 H. prenth. Vili. v. lancifohum VV. Gr., H. přen. v genuinum Lín- 



