— 494 



H. pieiianllioides 7. strictum Wimra. Fl. ed. III., H. boreale var. Gris. 

 Neilr,, H. reticulatum Lindeb. 



Kamenité a Iravnaté stráně Sudet. Klads. Snéžník a Praděd (Grabowski), 

 jižní ůklony Praděda, nejhojněji při pramenech Opavy, řidčeji na Petrštýnu 

 (Uechtrilz), Velk. kothna (W. FL), u Frant. myshvny, na Kriechu, zde tvary 

 dosti sihiě šedo-vločkaté, význačný na Mravenčím vrchu u Wiesenberka, zde 

 nezřídka (Oborny), vodorovná slezka od Ovčirny k Frant. myshvně. 



/>) striatuin Tauscli, Jako předešlý, leč lodyha namnoze 

 silněji pruhovaná, i s často širšími listy více chlupatá, stopky 

 úborů silněji hvězdovitě vločkaté a jako spodek vnějších 

 lístků zákrovních krátkými šedobílými, jednoduchými 

 chlupy a namnoze jen ojedinělými žláznatými chloupky posázené. 

 Nažky obyčejně tmavě černohnědé. H. prenanthoides 7. dentatum Tausch 

 pl. sel. Boh., H. Tausch. v. pachycephalum Uechtr. olim ex part. 

 Odrůdu pachycephalum později Uechtritz dle svědectví Fieka a 

 G. Schneidra zrušil a jako silněji chlupatý tvar sem vřadil. 



Kamenitá místa, horní luka, v Sudetách roztroušen. Klads. Sněžník (Tausch), 

 Koperník (Winkler), Studánková hole (Zimmermann sen.), Velk. kotlina (Uechtritz), 

 zde ve tvarech přechodných, na Pradědu tvar nízký 1 — Sútaorný s velmi veli- 

 kými až O "02 III širokými zákrovy (Fiek), Fuhrmannšlýn, vodorovná stezka mezi 

 Frant. myslivnou a Pelrštýnem, Janovická hole. Jelení studénka. Mravenčí vrch 

 (Oborny), Zámeček (Fritze), Velk. Jelení hřeben, Mal. kotlina (Freyn), Volská luka 

 při cestě od Dreištýnii na Fuhrmmanštýn, Drehberk a úklony jeho. 



193. Mulgedium Cass. Mléčivec. 



<í56. M. alpinum Cass. (M. modrý). Lodyha silná, přímá, dutá, 

 jednoduchá, nahoře žláznato-chlupatá, s latou hroznovitou, směstna- 

 nou. Listy veliké, dosti lysé, na líci sytě zelené, vespod nasivělé, kra- 

 covitě lyrovité, vykrajovaně hrotitě zubaté, s řapíkem široce křidlatým, 

 dole ouškatým, s ^— 4-hrannými úkrojky postranními a tříhranně stře- 

 lovitým úkrojkem konečným, nejhořejší listy celé, kopinaté, objímavé. 

 nad dolejškem houslovitě zúžené. Úbory četné, zákrovy nahnědlé. Nažky 

 čárkovitě podlouhlé. 



V. 0*70 — 1"50 m. Koruny fialově modré, velmi zřídka bílé. Son- 

 schus alpinus L,, S. coeruleus Sm. 



2). Cerven-srpen. Lesní potoky a louky, vlhké horské lesy a žleby, jen 

 v Beskydách a Sudetách, často sestupuje hluboko dolů do údolí. V Beskydách : 

 zřídka na Javořině (Holuby), na úklonech Kněhyně k Trojanovicům u Frenštátu 

 (Oborny), na Smrku u Čeladné (Sapelza), na Lysé hoře směrem k Mohelniciim 

 (Kolbcnheyer), na Cantorym a Baranii (Kolschy). V Sudetách : Klad. Sněžník 

 (W. Gr.) Černý vrch, Ceriiá kupa, u Urlichovy boudy v slříbrnickém hájemství. 

 — Při cestě na Salvíz (Zimmermann sen.), Salvíz u Star. města, Hockšár, Gra- 

 nátový příkop u Koldštýna, Koperník, Studenko vá hole, Praděd, vodorovná stezka 

 od Pelrštýna k Frant. myslivně, Velk. a Mal. kotlina, Mravenčí vrch a j. hojný 

 (Oborny)!, stráň pod Drehberkem, Drehberk, údolí Smnné Tise, Červený vrch, 

 Velk. a Mal. Jezerník (Spitzner) !, Volská Inka, u Císařskc' boudy, Fiilirmannšlýn, 



