— 502 — 



669. T. officinale Wig-g-. 1/80. (S. obecná, pampeliška.) Listy 

 přízemní v rozetce, ^etné, podlouhle kopinaté, na řapíku dole rozší- 

 řeném, kracovitě protisečné neb střihané peřenodílné, lysé neb jako 

 jednoúborný stvol pavučinatě vločkaté. Zákrovy břichaté, dole skoro 

 uťaté, vnější lístky zá krov ní podlouhle čárkovité, za 

 květu nazpět ohnuté, vnitřní na konci bez hrboulků, 

 svými konci v stejné výši s chmýřím. Nažky zprvu olivově 

 zelené, posléz šedé, na konci s ostenci četnými, špičatými, bílá část 

 zobánku tenká, 2 — 3krát delší než barevná část i spolu 

 s n až k ou. 



V. 0'15-0'30 !)i. Koruny žluté, krajní často vně modrošedě pru- 

 hované, úbory 3 — 5 cm v průměru. Leontodon taraxacutn L., L. vulgare 

 Lamk., T. dens leonis Desf., T. vulgare Schrank. 



2j- Duben — červen. Louky, Irávnlky, záhony, cesty, kopce. V celém území 

 až k 850 /// obecná. 



f-i) dissectum Tausch. herb. Listy až k střední žíle stříhané 

 peřenodílné, úkrojky kopinaté, úzké až úzce čárkovité, nestejné, k do- 

 lejšku širší, často s vtroušenými nitkovitými a kadeřavé. 



fiidčeji. S tvarem základním v okolí Znojma, Hodonic, Brna (Oborny) 

 u Jedovnic, Hustopeče, Slavkova atd. 



670. T. coriiieulatum Kitaib. (S. růžkatá). Bylina útlejší, často 

 nasivělá. Stvol tenký, trubkovitý, štíhlý. Úkrojky kracovitých listův užší 

 a delší než u předešlé, často úzce čárkovité až nitkovité. Zákrovy vej- 

 čité, vnější lístky z á k r o v ů kopinaté, rovnovážně o d- 

 stálé, vnitřní často pod koncem s hrboulkem, kratší 

 než chmýr zralých, vzákrovu uzavřených nažek. 

 Nažky zprvu světle červen ohnědé, posléz tmavě 

 č e r v e n o h n ě d é. Zobánek kratší, bílá čásť jeho 2—4 krát 

 delší než barevná čásť i spolu s nažkou. 



V. 0"10 — 0"25 /«. Koruny bledě, skoro sirkově žluté, vně často 

 načervenalé. Úbory za květu I— "2 aut v průměru. Menšími úbory, 

 bledšími květy a hrboulkatými vnitřními lístky zákrovními od předešlé 

 rozdílná. L. glaucescens. M. Bieb. non DC, L. corniculatum DG. Prod. 

 VIL, L. officinale var. corniculatum Aut pl. 



^■ Duben, kveten. Suché pažity, kopce, .stráně, meze. V s.lřední a jižní 

 čásli rozšířena, jen o néco řidčeji než předešlá, v předhoří pořídku. V brněnském 

 kraji: kolem Brna, Adamova, Klobouk (Oborny), jižní úklony Špilberku v Brně 

 (Dr. Hanáček), Drysice a Pustoměř u Vyškova (Spilzner), kolem Sokolnic, Slav- 

 •kova, Vyškova, Vedrovic, Polavy, Hustopeče, Kurdčjova, Čejce, Velk. Pavlovic 

 atd. — V Prostějovsku : u Zešova, Dobrochova, Kobeřic, Slatinek, pod Kosířem, 

 u Plumlova, Krumsíná, Otinovsi (Spilzner). Ve znojemském kraji dosti obecná, 

 zvlášt na suchých návrších kolem Znojma, Popic, Milfrouna, Hodonic, Krumlova, 

 Miroslavi, Podmole (Oborny), Hiskupice a Charváty u Olomouce (Spilzner). V uh. 

 hradišťském kraji: u Napajedel, mezi Hodonínem a lizencem (Theimer), kopec 



