— 508 — 



d) bifida Form. Oest. b. Z. 1886 str. 295. Byliny nízké, na- 

 niiioze zakrslé, lodyh více. Lodyhy skoro stejně dlouhé i s listy roz- 

 troušeně chlupaté neb skoro lysé, jednothvé namnoze vidličnaté, zřídka 

 jednoduché. Listy čárko vité až kopinaté, chobotnatě peřenoklané, 

 s úkrojky čarkovitými až kopinatými. Úbory s četnými listenci, lístky 

 zákrovní i s hořejší ztloustlou částí stopek šeděhuňaté. Tvar význačný 

 od základního patrně se lišící. 



a) Všude obecná. 8) ne došli význačná: kolem Střelné, Velk. Losina a 

 v Jeseníku (Oborny), 7) v Jeseníku, d) U Mor. Ostravy, na Hradisku a na jedné 

 mezi u Krnova ve 2 jedincích mezi tvarem základním. 



B) Aparii-ia Italech (Eulontodon Neil.) Lodyha nedřlená, jednoúborná. Cnělky 

 vždy žluh'. 



(>80. L. liispidus L. ampL (P. srstnatá). Lodyha bezlistá, 

 jednoduchá; jednoúborná, pod úborem před kvetením 

 ničím ztloustlá, nahá neb jen s 1 — 2 šidlovitými listenci. Listy pří- 

 zemní v rozetce podlouhlé neb podlouhle kopinaté, 

 k dolejšku zúžené, vykrajovaně až chobotnatě zubaté neb kracovitě 

 protisečné. Úbory dosti veliké, zákrovy vejčité. Jamky 

 Ifižka úborového na krajích třísnitě brvité. Lístky 

 zákrovní kopinaté, bělavě obroubené, nažloutle šedé, více 

 méně štětinatě drsné. Cnělky žluté. Vnější chlupy chmýru krátké, drsné, 

 vnitřní pérovité. Oddenek válcovitý, ukousnutý. 



2|- Cerven-řijen. Luka, Irávníky, světlá křoví, meze, pole, kopce. Od ro- 

 viny až ku hřebenům vysokých hor rozšířena. 



V. 0'10— 0-30 m. Koruny zlatožluté. L. proteiformis Vili., L. ha- 

 stihs Koch. U nás ve 2 tvarech: 



a) vulgaris Koch. Listy a lodyha mrtnaté. Zákrov delšími 

 štětinami a doleji kratšími, větvitými chloupky našedivělý. L. hispidus 

 L., Apargia hispida Willd. Tvar všude obecný. 



/?) opím US Koch. Lodyha nahoře silněji ztloustlá, úbory 

 větší, zákrovy -načernalé, po kraji zřetelně bílé. Listy širší, slaběji 

 zoubkaté. L. nigricans Tausch., Apargia sudetica L. 



Porůzná. Na Klad. Sněžníku a v Jeseníku (W. Fl.j, zvlášt hojná kolem 

 Pelrštýnu (Oborny), Svinský příkop (Spitzner), Koperník, Studénková hole, Velk. 

 Jezerník, Praděd, vodorovná stezka od Ověirny k Frant. myslivné. 



fe) h a s t i 1 i s L. Lodyha a hsty skoro lysé. Zákrov načernalé 

 zelený, lysý neb roztroušeně chlupatý a pýřitý. L. hastilis /?. glabratus 

 Koch., Apargia hastilis Willd. 



Rozšířena, leč řidčí než (/., na suchých kopcicii a lukách, zvláště 

 v předhoři. 



681. L. iucaíms Schraiik (P. šedivá). Lodyha bezlistá a jako 

 zákrovy a listy kratičkými, 3 — 4raniennými chlupy šedoplsťnatá, jedno- 

 duchá, jednoúborná, nahoře trochu ztloustlá, s několika šidlovitými 

 listenci. Listy v rozetce podlouhle kopinaté, špiča t:é, jcelo- 



