— 520 — 



V. O 08 — 0'í5 m. Květy terče zlatožluté, paprsek světle modrofialový. 



4 Červenec, srpefi. Skály Jeseníka, pořídku. Ve Velk. kotlině, zde s lístky 

 zákrovními skoro lysými (Krause a Finke 1834 a Spitzner ISSSj, hojněji na 

 Sokolích skalách pod hřebenem Pradědu oproti Vidlici; zde se světlozelenými 

 silně huňatými lístky zákrovními fOborny ISTÍi). Deskové kameny na Pradědu 

 (Wotoszczak). 



69G. A. tripolium L. (H. bažinná). Bylina úplně lysá. Lodyha 

 stejně listnatá, nahoře chocholičnatě víceúborná. Listy 

 p ř i d u ž n é, 1 — Sžiltié, celokrajné. někdy též brvitě zubaté, dolejší 

 podlouhle kopinaté, v řapik sbíhá v é, špičaté neb 

 přítupé, hořejší čárkovitě kopinaté neb čárkovité. 

 Lístky z ák rov ní široce kopinaté až elliptické, 

 velmi tupé, přítisklé, nachově obroubené. O d d e n e k válcovitý, 

 krátký, ukousnutý, položený, tlustomrcasný, vícehlavý. 



V. 0-10 — 0-85 ///, Květy terče žluté, krajní lilakové. Tripolium 

 vulgare N., A. pannonicus Jacq. 



^i- Srpen, zái-í. Bařinná, zvláště slanná luka, zaplavená místa, obyčejně 

 pospolitá; ve střední a jižní cásli roztroušena. V brněnském kraji: u Měnína, 

 Zaěan a Hustopeče (Makowsky), u Klobouk (Steiger), hojná u Cejče (Křisch), 

 Krumvíř, Terezov, Polava. — Ve znojemském Išj-aji : mezi Drnoholcem a Miku- 

 lovem jako i nezřídka v rovině mezi Polavskými a Falkenšlýnskými horami : tak 

 kolem brnoholce, Mikulova, Nov. Přerova a No^•. sídla, z druhé strany až k Za- 

 ječí a Příkludům (Oborny), na jedné louce mezi vesnicí a stanicí u Damnic (Zim- 

 mermann) a dle Schlossera též u Hodonína. U Hevlína (Ripper). 



* A. canus W. K. (H. šedivá). Lodyha nahoře chocholičnatě neb lal- 

 natě větevnatá, mnohoúborná a jako listy šedopýřitě vlnatá. Listy tuhé, třížilné, 

 podlouhlé až podlouhle kopinaté, hrolnaté, přisedlé, celokrajné, nejdolejší za kve- 

 tení uschlé. Lístky zákrovní kopinaté až čárkovitě kopinaté, nestejné. Úbory malé. 

 Koruny krajní lilakové. Rostla v bažantnici u Měnína; od roku 1863 nebyla 

 zde však již zpozorována (Makowsky); zde též nalezl M-ako\vsky 1880 A. 

 punclatus DC. (H. tečkovaná). Lodyha i listy bulvatými chloupky hustě posázena, 

 slopky úborů s porůznými, čárkovilými, špičatými, něco odslálými lístky. Bez- 

 pochyby, že jen zavlečena. 



B) Euaster. Lístky zákrovní nahoře bylinné, podle úzkého zeleného pruhu 

 středního s krajem bělavým, suchomázdřitým neb chruplavkovitým. Listy jedno- 

 žilné, vedlejší žíly sítovitě rozvětvené. Oddenek plazivý, výběžkalý. Byliny ze 

 sev. Ameriky pocházející, u nás jen zdivočile u břehů, plotův a v zahradách rostoucí. 



a) Lisly zúženým spodem přisedlé, loliko nejdolejší řapíkaté. 



* A. salicifolius Selioller. (H. vrbolistá). Lodyha přímá, na. 

 hoře silné hranatá, na stopách listních silně chlupatá, nahoře cho- 

 choličnatě latnatá. Listy kopinaté, k oběma koncům 

 zúžené, celokrajné neb prostřední, trochu pilovité, po kraji drsné. 

 Úbory dosti veliké. Lístky zákrovni čárkovité, lysé, bíle 

 obroubené, skoro stejně dlouhé, volně střechovité. 



V. 1-00 — 1-50 m. Květy krajní bledě lilakové neb bělavé. A. ?a- 

 liffnus Willd. 



