542 — 



(Sapetza), u Hukvaldů (Jackl), u Místku pěstován (Gogela). Ve Slezsku : obecný 

 kolem Téšina (Kolbenheyer),. Jaktař u Opavy (Svěrák). Ve Vidnavsku : u Vid- 

 navy, Švandorfa. — Heřmanice, Kras, [Kalkava, Wiesau] (Vierhapper). 



333. Clirys anthemům L. Kopretina. 



A) Xanthophtalmum C. H. Schultz. Úbory veliké, jednotlivě konečné na 

 lodyze a větvích. Listy nedělené. Květy krajní a v terěi žluté. Plody v paprsku 

 Shranné, s hranami všemi 3 neb 2 postranními, křídlovitě rozšířenými, v terči 

 příoblé neb prísmačknuté, bozkřídlé. 



* Ch. segetum L. (K. polní.) Lodyha přímá, slabě vět- 

 vitá. Li sty p o dl o uhl e opakvejčité až kopinaté, lysé, 

 stříhané zubaté až mělce protisečné, dolejší krátce řa- 

 píkaté , hořejší srdčitým spodkem objímat' é. Stopky 

 úborů kyj ovité ztloustlé. Nažky lOžebré. 



V. 0"30— 0'60 ///. Květy v paprsku a v terči žluté. 



Květen — srpen. Na polích velmi pořídku a nahodile. Před drahnou 

 dobou v jednom kuse u Znojma, od té doby nikdy více (Úborny), u Uh. Hra- 

 diště (Schlogl), Schlosser nalezl bylinu luto před r. 1840 v jetelišti nad horním 

 dvorem u Hranic. 



B) Leucanlhemum Tournef. Jusl. sir. 492. Úbory veliké, jednotlivě ko- 

 nečné na lodyze a větvích. Listy nedělené. Nažky všecky stejnoměrně žebernaté. 

 Květy v paprsku bílé. 



737. Ch. leiícanthemum L. (K. bila.) Lodyha přímá, 

 jednoúborná, zřídka s několika dlouhými, jednoúbornými větvemi, 

 jako celá byhna ly^á. Listy hrubě zubaté, dolejší dlouze 

 řapíkaté, opakvejčité, hořejší poloobjímavé, čár- 

 kovitě podlouhlé neb klín ovité, dole často stříhané zubaté. 

 Obory dosti veliké, lístky zákrovu kopinaté, h n ě d o- 

 blánité vroubené. Nažky černavé, s 10 stejnými, bílými žebry, 

 v paprsku stojící trihranné. 



V. 0-20— 0-50 m. Květy krajní veliké, bílé. Leucanthemum vul- 

 gare Lamk. 



4 Květen— srpen. Suchá Inka, kroviště, světlé háje, meze. Od roviny 

 až do předhoří obecná, někdy i v liorách ve značné výši. Na Klads. Sněžníku 

 při 1250 »i (Uechlritz), v Mal. kotlině (Rehmann), zde však pořídku (Oborny). 

 Hřebenem Javořiny, na Radhošti při 1100 m. Drejštýn, Šlegliiv les, při vstupu 

 na Tuhrmannštýn, na Velk. Jelením hřebeni, u Jelení studénky. U Krumberka 

 nalezl jsem jeden exemplář s 3 srostlými úbory. U nás v odrůdě: 



/?) hirsuta Form. Oest. bot. Z. 1887 sir. 347. Úbory větší 

 než u tvaru základního, namnoze přes 4 cm v průměru, zřídka užší. 

 Listy široké a jako lodyha dlouze a roztroušeně srstnaté, prostřední 

 a dolejší listy na dolejšku srdčité, poloobjímavé. 



Sucliá a krátkotravnalá místa hornatějších poloh, pijiídku a posud jen ve 

 východní části: Hluboký u Vsetína a Horečky u Frenštálii 1. c. 1S84 str, 198 

 jako var. foliosa Willk. part., Hirnich u Nov. vsi poblíž Oder. 



