— 578 



Cacovické kopce, vinice u Obran, Zlubice a j. ni. u Kuřiuia, Malostováce, Bo- 

 skovice, Kraví hora, z''ipadní úklony Žlutého kopce, Písařky, Kohoutovice, Bo- 

 honice, Bosonohy, Nebovidy, Háj u Dražovic, Leskoun, Hájek u Vráno vic. - — 

 V Prostéjovsku: na vinohradech kosířských a kosteleckých, na Obrové Noze, na 

 KUiči a v Občinách u Křenůvek, na Kněží hoře u Krumsína, na Horkách u Hamer, 

 na skalách za Vícoveni, na Nosku (Spitzner). Ve znojemském kraji: Vlčí kopec 

 a Senohrady v okresu náméštském (Roemer), v lese Hoji mezi Božicemi a Hru- 

 šovany, v údolí Jevišovského potoka, v údolí Pyje u Vranova, Bítova, Hardeku, 

 Devíti mlýnů, Znojma a na sousedních kopcích nezřídka, jako u Hnanic, Popic 

 a Kounic atd. (Oborny), Arbes a Dlouhá stráž u Nov. Přerova (Ripper). V uh. 

 hradištském kraji : v Hodonínském lese (Makowsky), v lesích u Bzence (Sapetza), 

 na Dúbravč bzenecké (Schlosser), hojná v lese Háji u Bzence v právo cesty do 

 l)omanína (Bubela), dle Schlossera též u Štramberka?. 



/9) stricta W. Kit. Bylina štíhlejší, méně hustě plsťnatá. Listy úzce 

 kopinaté, bezzubé, sbíhavé, tudíž lodyha zřetelně křidlatá V. až 0'40 m. 



Pořídku. Význačná jen v lese Háji u Bzence (Bubela). 



4. Lístky zákrovní bez suchomázdřité obruby neb jen vnitřní na konci 

 suehomázdřité, hřebenitě třepenité. Vnější as s Y„ vnitřních. 



786. C. JaYOriiikieiisis Form. (Ch. javornická.) Lodyha přímá, 

 zřídka trochu vystoupavá, jednoduchá, jednoúborná, pavu- 

 činatě plsťnatá. Listy tuhé, vejčitě kopinaté, dolejší 

 v krátký, dole rozšířený, poloobjimavý řapík zúžené, ho- 

 řejší spodinou poloobjímavou, sotva sbíhavou přisedlé, 

 všecky celokrajné neb nezřetelně oddálené zubaté, na líci tmavozelené, 

 velmi tence pavučinaté, vespod bělošedé, hustě pavučinato- 

 p 1 s ť n a t é. Lístky zákrovní bez suchomázdřité obruby, 

 vnější vejčité, celé neb natržené třepenité, skoro dvakrát kratší vni- 

 třních, tyto ze široce vejčitého spodku kopinaté, na konci sucho- 

 mázdřité, hřebenitě třepenité. Stopky pod úbory ztloustlé. 

 G h m ý r 5 — 7 krát kratší n a ž k y. 



V. 0-30— 0-40 m. Koruny fialové. Listy 0-06- 0-09 w. d. a 

 2*5 on š. Od bhzké příbuzné C. axillaris Willd. přisedlými, lodyhu 

 poloobjimavými, sotva sbíhavými, mnohem širšími a kratšími, namnoze 

 celokrajnými listy; lístky zákrovními po kraji nikoHv snchomázdřitými 

 a mnohem kratším chmýrem rozdílná. Od G. montana L. lodyhou 

 nikoliv neb sotva křídlatou, scházející obrubou hstků zákrovních, 

 listy mnohem kratšími a tuhými, na líci tmavo- až kalně zelenými, 

 vespod bělavě šedými, hustě pavučinaté plsťnatými a chmýrem pře- 

 krátkým rozeznatelná. G. carpatica Form. Oest. b. Z. 1887 str. 154. 



2j- Červen, červenec. Travnaté, výslunné úklony Beskyd. Velmi pořídku. 

 Posud jen na jednom travnatém úklonu „Bukovina" řečeném, v Javornících 

 poblíž Halenková 1885 mnou objevena, zde přehojná, možno že se i na uherské 

 straně Javorníků vyskytuje, aneb na některém jiném místě Karpat, ale dojista 

 že jen velmi pořídku, poněvadž jsem byliny této, ačkoliv jsem skoro celé Be- 

 skydy pěšky prošel, nikde jinde neviděl. 



