590 



/?) Úbory na spodu s listeny něco zveličelými, lislky zákrovní nahoře 

 s krátkým ostnem. Koruny žlulavobílé neb červenavé, nikdy čislé nacho\é. 



*) Listy porůznu mrtnaté, lodyžní ouškatým spodkem objímavé a naninozc 

 králce sbíhavé. 



800 X '^^^' t • oleraceiim X palustre Scliiede. Lodyha na- 

 hoře oddálené listnatá, pod úbory pavučinatě plsťnatá. Listy 

 podlouhlé neb podlouhle kopinaté, dolejší velmi dlouhé, 

 k dolejšku řapíkovitě zúžené, ehobotnatě perenoklané až peřenodílné, 

 s úkrojky kopinatými, zubatými, často dvouklanými, ostnitými a brvi- 

 tými, hořejší spodkem ouškovitě rozšířeným přisedlé. 

 Úbory prostřední vejčité, po 4—9 sblížené neb nahlou- 

 čené, před kvetením kopinatými listeny přerostlé. Lístky 

 zákrovní bledé, na zbarveném konci s od stálým ostnem, na 

 spodu pavučinaté. 



V. 070 — 1*00 m. Koruny žlutavobílé, často načervenalé. Úbory 

 často dvakrát větší než u C. palustre. G. hybridům Koch. 



2j. Červenec — září. Vlhká, tučná luka, příkopy. Porůzný mezi rodiči. Mezi 

 Kartouzy a Soběšicemi poblíž Brna pořidku (Makowsky), u Nov. Jičína fSapetzaj, 

 na lukách u. Štětinová a Sobotina 1882 (Oborny). Ve Slezsku: Donnerlan u Kar- 

 lovské studénky. — U Nisy (Lohmeyer), již na pruském území. 



**) Listy lysé až porůznu mrtnaté , prostřední krátce sljihavými oušky 

 poloobjímavé přisedlé. 



795 X 8^0* C. Cíiinim X olcraceum Rclib. Lodyha nahoře 

 s listy o ddáleněj šími a menšími. Listy vejčitě podlouhlé neb 

 podlouhlé, nejdolejší v krátký a široce křidiatý řapík zúžené, lodyžní 

 velmi krátce sbíhavým, nejhořejší nesbíhavým ouškem přisedlé, 

 dolejší nedělené až ehobotnatě perenoklané, ostatní zubaté neb 

 ehobotnatě protisečné, s úkrojky 3hrannými, nestejně 

 ostnitě br vitý mi. Úbory dosti veliké, břichaté, namnoze po 

 2 — 3 sblížené, neb na krátkých, oddálené hstnatých, pavučinatých 

 stopkách. Listeny nečetné, úzce kopinaté. Lístky zákrovní 

 bledé s tmavším kýlem, pavučinatě vlnaté, dolejší vejčitě kopinaté. 

 tenkým ostnem zakončené, nejvnitrnější prodloužené, na konci 

 sucho máz dřité. Kraj koruny zdélí trubky. Odden k šikmý, s tenkými 

 sotva ztloustlými vlákny kořennými. 



V. 0'50 — 1-00 m. Koruny bledožlutavé, často načervenalé. G. tar- 

 taricum Wimm. et Gr., Garduus ílavescens Krock. 



2j- Červenec — září. Tučná luka, bažinná místa, příkopy. Mezi rodiči po- 

 různý. Žleb mezi Sobéšieemi a Královým polem u Brna, u Adamova a v Jo- 

 sefském údolí hojný (Makowsky), u Krtin (Theimer), lesní luka u Žebčtina 

 (Czižek), bažantnice u Geranovic, u Rosic a Blanska, na lukách v údolí Ra- 

 kovce u Račic hojný (Niessl), u Kunštátu a Olešnice fClupek), luka u Jevíčka 

 a Mohelnice (Uechtritz), u Ochoze, Bílovic, Jedovnic a Unčova. — V okolí Pro- 

 stějovském: na lukách u Krumsína, v Braniskách u Piumlova 1886 (Spitzner). 

 Nezřídka u Kroměříže, zvláště u Měrůtek a Litopecen (Palla), liojný v okolí 



