- 615 — 



ztuha přímá neb vystoupavá, namnoze lysá, řidčeji chlupatá. Listy 

 čárkovitě kopinaté neb kopinaté, špičaté, dosti tuhé, pro- 

 střední veliké neb malé. Lata chudokvětá, stažená, po kve- 

 tení přímá, úzká. Stopky květní prodloužené. Plody větší než u G. 

 mollugo, bylina vzezřením velmi nápadná. 



V. 0'40— 080 ni. Koruny bílé. 



2j- Červen — září. Luka, meze, cesty, stráně, křoviště, namnoze s G. 

 mollugo pospolu. Rozšířen. Kolem Znojma, Brna (Oborny), Rečkovice, zmoly 

 u Bílovic, Adamov, Býčí skála a j. m. v údolí Josefském, údolí Punkvy u Blanska, 

 seče u Ostrova, Kozí hora u Komína, Wiesgrunt u Bošovic, Kobylí, Břeclav. — 

 U Berouna (Gans), Roudna (Rieger) a u hostince na kopečku u Šumberka (Paul), 

 JVIal. kotlina (Bachmann), Propast u Hranic (Dr. Hanáček), Karlův pramen, lázeňský 

 grunt, Hóferberk, Kreuzberk a Černý kámen u Velk. Losina, Nov. ves, Vlaské, 

 Krumberk. Ve východm' části : Miloiíová stráň u Velk. Karlovic, Kotouč u Štram- 

 berka, temeno Javorníka u Frenštátu. Ve Slezsku: Stodolní grunt u Oder. 



/?) h i r t i f o 1 i u m H. Braun in lit. Listy a lodyha namnoze 

 v dolejší části chlupatá. Má se ku tvaru základnímu jako G. dume- 

 torum Jord. ku G. mollugo L. 



Pořídku. Kolem Brna a Znojma (Oborny). Na žlebu poblíž zastávky 

 u Jehnic, údolí Punkvy u Blanska. 



7) p e t r O s u m Schur. Bylina nízká, lata s nemnohými přitisklými 

 větvemi. Tvar vzezření velmi nápadného. 

 Pořídku. Údolí Punkvy u Blanska. 

 * Gf. insubricuin tfaud. fl. helv. I. p. 4:21 (1828). (S. msubrický.) 



Lodyha vystoupavá neb přímá, od dolejška rozvětvená a jako celá bylina lysá. 

 Listy po S, široce vejčitě elliptické, 2krát delší než širší, měkké, papírovité, 

 živě zelené. Lata málo rozložená, namnoze nahoře něco stažená, dolejší větve 

 její přímo odstálé, poněkud prodloužené, větve druhého řádu prodloužené, volné, 

 větve prvního řádu volné, málokvěté. Stopky květní prodloužené. Latou volno- 

 květou, chabými, měkkými, širokými a světle zelenými listy význačný. Pro Moravu 

 pochybný, málo vyvinutá bylina, která nejspíše sem přísluší ; byla mnou u Bře- 

 clavi nalezena. 



888. (x. yeruin L. (S. syřištový). Lodyha přímá neb vystou- 

 pavá, tvrdá a tuhá, příoblá, 4žebrá, nejníže někdy nezřetelně 4hranná, 

 lysá neb mrtnatá. Listy nejvíce po 8 (6 — 12) č á r k o v i t é> 

 hrotité, ku konci širší, po krajích silně ohrnuté, nahoře tmavoze- 

 lené, lesklé, vespod pýřím aksamitnatým našed i- 

 V ě 1 é, třpytivé, posléz často k lodyze nazpět zahnuté. Květy v ko- 

 nečných a postranních, velmi hustých, z vrcholíků složených latách. 

 Stopky květní rovné. Ušty korunní s krátkou špičkou. Oddenek vře- 

 tenovitý, rozvětvený, dřevnatý. 



V. 0'15— 0'60 m. Koruny citrónově žluté neb bledožluté (,í?. pal- 

 Hdum (5elak.), namnoze medově vonné. 



2|- Červen — záři. Suchá luka, meze, česly, křovišíě. V celém území 

 obecný. ^) řidčeji, jako kolem Brna, Břeclavi; kolem Znojma (Oborny). 



