650 — 



přeslenů, kratších neb delších, kulovité nestažených uzavřena, v paždí dolejších 

 listů lodyžních jen mál-;^ lichopřeslenův. Trubka korunní uvnitř lysá. 



1. Sessilifoliae H. Braun. Hořejší i dolejší listy lodyžní přisedlé neb 

 nezřetelně řapíkaté. 



a) Lodyha i hsty chlupaté až plsťnalé. 



a) Rugosae. Listy vespod sítnaté svraskalé, vedlejší nervy do plstě 

 listové skoro ponořené. 



* M. rotuudifolia L. (M. okrouhlolistá). Lodyha přímá, šedě 

 huňatá, nahoře latnatá. Listy přisedlé, vejčitě okrouhlé, 

 až skoro kruhovité, tupé, na spodu srdčité, v roubko- 

 vaně pilovité, svraskalé, na hci Jt chlupaté neb lysé, vespod 

 hustě běloplsťnaté, ± chlupaté neb lysé. Listeny namnoze kratší než 

 lichopřesleny, kopinaté až kopinatě šídlovité, huňaté. Kalichy ne- 

 zřetelně pruhované, se zuby šidlovitě kopinatými, krátkými, p o s 1 é z 

 skloněnými, trubka kališní za plodu skoro kulatě 

 n a d m u t á. Lichopřesleny namnoze stěsnané. 



V. 0*25 — O 75 m. Koruna bělavě liláková. 



2|- Červenec — září. Za účelem lékařským a pro ozdobu pěstována a někdy 

 i zdivočelá. U nás v těchto odrůdách : 



a) gemiiiia. Listy přisedlé, srdčité, tupé, často skoro kruhovité, 

 vespod běloplsťnaté, lichoklas stěsnaný, i prodloužený. 



V selských zahradách někdy pěstována a odtud zdivočelá, jako u Prostě- 

 jova (Spitzner), Opavy, Bruntálu a Těšínská (J. Braun). 



h) riigosa Lam. (sp.) Listy vespod zelené, ± chlupaté. 

 Lichoklas dosti tlustý, trochu kratší než u a), neb i prodloužený. 



U nás zde onde pěstována, jako u Brna, Strážnice atd. 



c) Bauhini Tenore. Listy skoro kruhovité, vespod běloplsťnaté. 

 Lichoklas velmi zkrácený. 



Posud pouze u Vyškova pozorována (herb. J. Brauna). 



d) g'la1)resceiis Timl). LagT. Listy dosti široké, obak lysé, 

 ostatně jako tvar základní. 



Při jednom plotu u Břeclavi jednou pozorována (herb. J. Brauna). 



é) suaveoleiis Ehrh. Beitrg. 7 str. 149 (1792) pro sp., M. Rivini 

 Tauseh., M. crispa aut pl, non L. Listy vlnovitě stříhané, vespod rfc 

 běloplsťnaté. 



V zahradách u Jemnice (Holzinger) a na jiných místech jako máta kade- 

 řavá pěstována. 



886. M. moUissiina Borkh. Fl. Wet. (1800). (M. nejjemnější.) 

 Lodyha přímá, na konci latnatá, měkce chlupatá až plsť- 

 n a t á. Listy dolejší přisedlé neb velmi krátce řapíkaté, hořejší při- 

 sedlé, řidčeji některé nezřetelně řapíkaté, obak di běloplsťnaté neb na 

 hci zelenavé, vespod se síťnatinou žilek do plsti hstu ponořenou, 

 všecky podlouhle kopinaté, špičaté, zřetelně, ostře 



