— 683 — 



lysá. Linné výslovně připomíná v popisu své M. gentilis ,foliis ovatis 

 acutis, serratis simillima M. arvensi at minus hirta", nikde nepraví, 

 že by byla lysá neb skoro lysá. 



Posud jen ii Klobouk a Kašnic u Hustopeče (Schierl). Bezpochyby že ji-ii 

 zdivočelá. 



C) Pul eg i um L. Kalich skoro 2pyský, v ústí věacem chlupu zavřený, 

 dolejší zuby kališní užší. Listy v květenství s lodyžiiími stejnotvarné, všecky 

 lichopřesleny oddálené. 



900* M. pulegium L. (Polej.) Lodyha přímá neb vystoupavá, 

 na dolejšku kořenující, jednoduchá neb silně větvitá a jako listy lysá 

 neb pýřitá. Listy elliptické neb trochu opakvejčité, přítupé, velmi 

 mělce a drobně pilovité, 15 — 2 cm dl., 05 —0-75 cm š., řapíkaté, 

 k hořejšku znenáhla ubývavě menší. Přesleny četné, kulaté, oddálené, 

 ku konci lodyhy poznenáhla menší. Stopky květní a kahchy velmi 

 jemně pýřité, tyto často do nachová zbarvené, válcovité, zuby kališní 

 3hranně špičaté, za plodu nazpět ohnuté. Koruna uvnitř roztroušeně 

 chlupatá. Tvrdky hladké. 



V. O' 10— 40 m. Koruny načervenale hlákové, na spodu bílé 

 Pulegium vulgare MiU. U odrůdy (^) hirtiflora Opiz. jsou hsty 

 obak pýřité, lodyha, kalichy a stopky květní hustěji a odstále chlupaté. 



4 Červenec — září. Vlhké písečné břehy, zaplavovaná místa, \ Ihká luka' 

 příkopy. Ve střední a jižní části porůzná. U Mčnína a Pavlovic, při dolní Dyji 

 od Drnoholee dolů až ku Břeclavi (Makowsky), kolem Strachotina a Cejče 

 (Oborny), u Ivančic a na pastviskách při pravém břehu Jevišovského potoka 

 u Frelešdorfa (Schwoeder), kolem Lednice (Uechtritz), u Nov. Přerova (Ripper), 

 u Šakvic, Doln. Vistonic, Polavy, Kobylí, Kyjova, Selce, Lanžhota a Strážnice. 

 — Mokrá luka blíž Uh. Ostroha a Bzenee, mezi Pískem a Ostrohem a při sil- 

 nici od Bzenee do Veselí hojná (Bubela). Nezřídka kolem Olomouce : břehy 

 Bystřice (Vogl), Hajčín, Nov. sady a Byslrovany (Makowsky). /?) roztroušena 

 mezi tvarem základním u Mčnína, oakvic, Břeclavi a j. 



373. Lycopus L. Karbinee. 



901. L. europaeus L. (K. obecný.) Lodyha přímá, jednoduchá 

 neb větvitá a jako listy pýřitá neb skoro lysá. Listy řapíkaté, 

 podlouhle vejčité neb kopinaté, stříhané zubaté, 

 dolejší často na spodku protisečné. Lichopřesleny husté, mnohokvěté, 

 úžlabní. Květy dvoudomé až mnohomanželné. Zuby kalicha ze 

 široce kopinatého spodku hrotité, delší jeho trubky a delší 

 koruny. Tvrdky nahoře žláznaté, toliko spodu uštů 

 kališních dosahující. Oddenek šikmý neb rovnovážný, dlouze 

 výběžkatý. 



V. 20 — 100 in. Koruny malé, bílé, nachově tečkované. 



2|- Červenec, srpen. Příkopy, potoky, bařiny, v rovině a předhoří hojný. 

 U Velk. Losina nalezl Oborny rostliny mnohem nižší, s drsnými, tužšími a ve- 

 skrze zubatými listy. 



