(185 



Fonii. I Kiiiim, , Vcdrovic a j. : tia jkisIimIiuiu au'.slí> iialc/.l Jm'iii liyliny s iiř- 

 kolika, na spusdli (ikitlikii z icdiurlid budu vybíhajíciini, piuilldiižcnými viťlciiy. 



* O. majorána L. (Majoián. inarjánka, voněkras). Lodyha šedo- 

 pýřitá, zřídka cela lysá. Listy vojčilé neb elliptické, tupé, šedoplsťnaté. 

 Květy v květenstvich skoro kulatých, strechovitě seraděných. Listeny 

 okrouhlé, velmi husté n a h 1 o u č e n é, šedoplsťnaté, po 

 kraji huňaté. Kalich polovičný, bezzubý. 



v. 0'30 — 0"50 ///. Koniny imčervenale bíh'. líylina silní' vonná. 



Q íi 4- Červenec, srpen. Původem ze sev. Afriky, n nás v zahradách 

 zde onde pěstována. Na širém poU n Bzence (Spitzner). 



275. Thymus L. Douška. 



A) Hypodromae A. Kern. Nervy lislíi na spnsob (kaniva, s kýlovilě 

 vyniklým středním nervem. Nervy drnhi'ho řádn, kler<'' json na čerstvé rostlině 

 nezřetelné, vynikají silně, skoro přílliisile na snšených listech, čímž stává se spodní 

 část listu jako řasnalá. 



904. T. angiistifolius Pers. (D. lizkolistá.) Lodyha vystoupavá 

 neb přímá, kolkol chlupatá, namnoze načervenalá. Listy čárkoví té 

 kyj ovité, tupounké, krátce řapíkaté. na dolejsku a někdy též po 

 kraji chlupaté, u odrůdy a) jest čepel Kstů lysá, u odrůdy 1>) obak ± 

 chlupatá až huňatá. Květy svazečnaté, v konečných, krát- 

 kých, s t r b o u 1 o v i t ý c h 1 i c h o p ře s 1 e n e ch. Kalich 5znbý, 

 dolejší dva zuby čárkrovité kopmaté, hořejší 8 vejčité kopinaté a jako 

 celý kalich hustě chlupaté až huňaté. Tyčinky namnoze vyniklé. Koruny 

 malé, pýřité. Kořen dřevnatý, větev natý, četné plazivé, 

 všude kořenující kmínky ženoucí, ze kterých příštím 

 rokem krátké, květonosné lodyhy vyrůstají. 



V. větví květonosných až 0'05 ni. Koruny nachové až karmínově 

 červené. Bylina silně větevnatá. T. serpyllum L. v. angustifolíus aut. pl. 

 2|- Květen — podzim. Písčitá a kamenitá místa. Odrůdy : 



a) g-eiiiihius. Listy po kraji brvité, jinak obak lysé. 



Pusté písčiny, pnřídku. Posud jen na Dúbravě u Bzence a jest tu za květu 

 pravou ozdobou pustých písčin (Bubela), dle Schierla též v lese u Hodonína : 

 odtud podél Moravy až do Dolních Rakous, kde se rostlina lato ve Stromovce 

 u Marchegu opět vyskytuje (J. Braun). 



b) ericetorum Wimm. Listy obak ±, namnoze však velmi hustě 

 chlupaté, tvar jejich jako u a. 



Posud jen u Opavy, mnohem hojněji v prusk. Slezsku. 



B) Camptodromae A. Kern. Vedlejší nervy listův obloukovité, nervy 

 ku kraji listů znenáhla se zužující, v parenchymu listovém se ztrácející, kraje 

 nedosahující. 



I Hirticaules H. Braun. Lodyha kolkolem chlupatá. 



905. T. Lovyaíms Opiz, Vým. přírd. str. 105 (1824) (D. Lóvova). 

 Lodyha oblá, položená neb vystoupavá až přímá, kolkolem chlupatá. 



