— G93 — 



kruhovité, na dolejšku dlouze huňatě brvité, mnohem menší než u pře- 

 dešlého tvaru. 



Poi-ídku. Les Bořky u Židenic. — ■ Polavské kopce, Popická výšina (Oborny). 



d) eaespitosiis Opiz, p. sp. Listy zcela malé. hustě bělavě chlu- 

 paté, vejčitě kruhovité. Lodyha a kahchy dlouze huňaté. 



Znioly li Cacovic. 



ř) l)adeiisis H. Braun. Listy široce vejčitě elliptické, obak jako 

 lodyha a kahchy hustě a dlouze huňaté, vespod vynikle žilnaté, vedlejší 

 nervy podél kraje obloukovitě splývající a zde ztloustlou naběhlinu 

 tvořící. 



Posud jen na Kosiři ii Prostějova, prof. Spitznereni pro území objevena. 



913. T. Reiiieft-g-eri Opiz, in Déségl. 1. c. extr. p. 10 (1882). 



Sezn, str. 97 (1853) (D. Reineggerova). Kořen četné plazivé, kořenující 

 pníčky ženoucí, které příštím rokem květonosné lodyhy vyhánějí. 

 Lodyha 4hranná, tenká, jemně pýřitá, na hranách silněji chlupatá, 

 položená, posléz obloukem vystoupavá, pod lichopřesleny trochu silněji 

 pýřitá. Listy vejčité neb ellipticky vejčité, na spodu dlouze brvité, 

 ostatně lysé aneb jen na líci s jednotlivými chlupy, vespod s oblou- 

 kovitými trochu ztloustlými postranními nervy, které se po 

 kraji se slabě ztloustlým nervem spojují. Květy sva- 

 zečnaté, v nahloučených, kulatých lichopřeslenech. Kalichy nahoře 

 skoro lysé, jen s nemnohými bělavými chlupy, dole ± dlouze, bělavě 

 chlupaté. 3 hořejší zuby kaušní široce vejčitě kopinaté, 2 dolejší skoro 

 šidlovité, všecky bělavě brvité. Koruny, též u androdynamických tvarů 

 menší než u T. praecox Opiz. Kořen dřevnatý, větvitý. 



V. 0"05 — 015 m. Tvar, lodyhami 4hrannými, velmi řídce chlupa- 

 tými, žilnatinou rubu listů, která nám již živě připomíná oddělení 

 Camptodromae A. Kern., a kalichy nahoře skoro lysými neb řídce 

 chlupatými velmi význačný. T. subcitrato X [spathulatus] praecox 

 H. Braun. 



4 Květen — červenec. Meze, světlá lesní místa, travnaté stráně. Porídku. 

 Bořky u Židenic a Kalov u Vranova. 



914. T. Sudeticus Opiz v Reichb. Fl. Germ. excurs. pro var. T. 

 humifusi Bernh. p. p. (1831) (D. sudetská). Kořen vyhání četné plazivé a 

 koi'enující pníčky, které příštím rokem lodyhy květonosné vyvinují. Lo- 

 dyha 4hranná, kolkolem aneb jen na hranách chlupatá. Listy vejčité neb 

 skoro kruhovité neb kopisťovité, žláznatě tečkované, lysé neb ± chlu- 

 paté, stříčné, vespod s dokonale okružným, ztloustle naběhlým nervem, 

 s nímž silně vyniklé, obloukovitě postranní nervy se spojují. Svazečky 

 květů v nahloučených, kulatých lichopřeslenech. Kalichy skoro lysé až 

 ± hustě chlupaté, hořejší 3 zuby kališní kopinaté, dolejší 2 skoro 

 šidlovité. všecky db brvité. Koruny značné. Kořen dřevnatv, větevnatý. 



