— 698 



2j- Kvělen — í-ervcMicc, léž později. Luka, trávníky, česly, meze, křuvi, ve 

 střední a jižní čásli a v celém uh. hradišlském kraji obecná, jinde řidčeji, mísly 

 neroste. Kojeni Jihlav/ pořídku, zde jen u Panského mlýna (Reichardl), kolem 

 Třebíče (Zavřel), u Telče a Bystřice n. P. V Olomoncku : u Olomouce (Vogl a 

 Spitzner), kolem Berouna (Gans), na náspech trati mezi Zábřehem a Mohelnicí 

 (Pánek) a jinde rozUoušena (Oborny). Ve východní čásli: v okolí Holešova a 

 Tučap hojná (Červinka), u Rusavy (Sloboda), kolem Vsetína obecná, zde onde 

 léž s kvély červenými (Bubela), u Rožnova (Kolek), kolem Nov. Jičína (Sapetza), 

 kolem Hranic a Mor. Ostravy. — Na moravské straně u Místku nikde, na 

 slezské slranŘ na lukách ii Lipiny (Gogela). Ve Slezsku : kolem Těšína, Blogotic 

 a Dziegielówa (Kolbenheyer), Wendrin u Jablunkova (Uechtrilz), náspy trati 

 u Bělska (Baier), Třenec (Schube), u Lomné a Koňské. — U Leskovce (Rieger), 

 ,kolem Opavy (Svěrák) a j. v Opavsku (Oborny), v okolí Vidnavy. ,/?) Na Hádech 

 u Brna. — V okolí Znojma: v údolí Dyje od Trouznického mlýna dolu, dále 

 u Milfrouna a Tasovic a bezpochyby odlud dolů podél Dyje k východní hranici 

 hojněji, na kopcích koleni Popic, Kounic a Hradiště leč řidčeji (Oborny jako S. 

 dumetorum Andrzj. Ob. Fl. sir. 3í)()). 



S. Aethiopis L. (Š. uherská.) Lodyha rozloženě větvitá, 

 hojně hstnatá, s přízemní rozetkou, jako listy a kalichy 

 bělovlnatě plsťnatá. Listy vejčité až vejčitě podlouhlé, často 

 prísrdčité, chobotnatě zubaté až laločnatě protisečné. silné svraskalé, 

 řapíkaté, hořejší přisedlé. Lichopřesleny 6— lOkvěté. Listeny 

 okrouhle vejčité, vyduté, ve špici skrojené, jak koruny žláznatě 

 tečkované, často do nachová zbarvené. Zuby kališní vejčité, 

 ostnitě osinaté, odstálé. 



V. 0-30 — 0"90 in. Koruny malé, bílé, trochu načervenalé. 



(3 Červen, červenec. V zahradách pěstovaná, u cest a na rumných 

 místech pomíjivě zdivočelá. Zabrdovický hřbitov a blíže tohoto na Černých polích 

 u Brna 1S82 (Tomaschek), u Jaroslavic (Schlosser), stráně u Popovic a Jaro- 

 šova (Schlogl). 



* S. austriaca Jacq. (Š. rakouská.) Lodyha přímá, jedno- 

 duchá neb větvitá, chudolistá a jako listeny a kalichy hustě hu- 

 ňatá, se vtroušenými žláznatými chloupky. Listy 

 přízemní četné, v rozetce, vejčité neb vejčitě podlouhlé, dole 

 srdčité neb zaokrouhlené, puchyřnatě svraskalé, kadeřavě vroub- 

 kované až protisečné, řapíkaté, hořejší přisedlé, na líci 

 dosti lysé, vespod pýřité. Listeny vejčité, zašpičatělé, zdélí kalicha. 

 Zuby kalicha špičaté. Tyčinky 2krát delší než koruna, z ní 

 spolu s čnělkou daleko čnějící. 



V. 0-30 — 60 m. Koruny veliké, bledožluté neb žlutavě bílé. 

 S. sclarea .Jacq. 



4 Květen, červen. Kraje polní, meze, trávníky, cesty, cizím semenem 

 zavlečena. Na Hochecku a j. u Mikulova (Fiek), les Hájek při cestě do Lednice 

 (Wetschky). Meze u Lomnice (Pluskal), na kolišli v Olomouci (prof. Tkaný), dle 

 Schlossera u Třebíče, Reichardl a Zavřel jí zde již nenalezli. — Mezi Bílovicemi 

 a Cejkovicemi a u Mutěnic íSchierl). 



